ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 лютого 2021 року           справа №200/5105/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., 
секретар судового засідання – Мирошниченко О.Л.,
за участю: представника відповідача – Сенникова А.А.,
діючого відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом самопредставництва,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 року у справі  № 200/5105/20-а (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:   Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області  про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ у Донецькій області, відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків),  Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу від 14.05.2019 року № Ф-46789-42У зі сплати єдиного внеску.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.10.2020 року  позов задоволений: визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій про сплату боргу (недоїмки) № Ф-46789-42У від 14 травня 2019 року в сумі 11916,71 грн. (а.с. 80-81).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів посилався на правомірність спірної вимоги, оскільки на дату прийняття спірної вимоги позивачем не надано доказів отримання пенсії (а.с. 85-87).
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 17.09.2002 року та знята з обліку Артемівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області з 07.08.2014 року (а.с. 14-15).
14.05.2019 року ГУ ДПС у Донецькій області відносно позивача складено вимогу № Ф-46789-42У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску за період з 30.09.2013 року по 22.04.2014 року в сумі 11916,71 грн. (а.с. 17,75).
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2014 року у справі № 219/376/14, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2014 року, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області – позов задоволений: визнано протиправною та скасовано вимогу Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 20 грудня 2013 року №Ф-272 (а.с.25-28). 
Постановою Вищого адміністративного суду України від 7 жовтня 2015 року скасовані рішення судів попередніх інстанцій у справі № 219/376/14;  у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Артемівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області, третя особа Управління Пенсійного фонду України в місті Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовлено (а.с. 76-78).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
За змістом статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Згідно зі статтею 25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно частини 4 статті 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 (фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5-1 (члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах) частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до умов призначення пенсії за віком, визначених статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,  мають право на призначення пенсії за віком жінки, які народилися по 30 вересня 1956 року включно, після досягнення ними віку 55 років. 
Позивач з 1 липня 1954 року народження, набула право на призначення пенсії за віком з 2 липня 2009 року, в тому числі  за законодавством, що діяло у той час, що встановлено при розгляді адміністративної справи № 219/376/14, отримує пенсію за віком.
Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року внесені зміни у частину 4 статті 4 Закону № 2464-VI, відповідно до яких підставою для звільнення від сплати за себе єдиного внеску є не лише отримання пенсії за віком, а також досягнення загального пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тому, при розгляді цієї справи суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги висновки Вищого адміністративного суду України у справі № 219/376/14.
На підставі викладеного апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування спірної вимоги.  
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 року у справі  № 200/5105/20-а за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:   Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області  про визнання протиправною та скасування вимоги  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 24 лютого 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова