УХВАЛА

13 січня 2021 року 
Київ
справа №819/1181/17
адміністративне провадження №К/9901/16212/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Блажівської Н.Є.,   в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, перевіривши матеріали касаційної скарги Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області  на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від  1 вересня 2017 року (суддя Осташ А.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року (судді: Запотічний І.І., Довга О.І., Сапіга В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
За правилами пунктів 3 та 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, а також вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Позивач та  представник Відповідача не  просили здійснити касаційний розгляд справи за їх участі.
Згідно зі статтею 344 КАС України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Водночас, за правилами частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Отже, законодавець передав вирішення питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі на розсуд Верховного Суду, а останній, відповідно, задовольняє таке клопотання за умови, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.
Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст постановлених у цій справі судових рішень, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, Суд касаційної інстанції не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю сторін по справі відсутні.
Сторони у справі поінформовані про основні процесуальні дії та забезпечені процесуальними документами суду, а докази відправлення кореспонденції до суду надані відповідною стороною і зберігаються у матеріалах справи (саме така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 03 жовтня 2017 року у справі "Віктор Назаренко проти України").
Суд касаційної інстанції бере до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зважаючи на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", постанови Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року № 956 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641", Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»   для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 28 лютого 2021 року на всій території України встановлено карантин.
Також суддя-доповідач враховує рекомендації Ради суддів України, затверджені рішенням Ради суддів України від 17 березня 2020 року № 19, згідно з якими з метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, Рада суддів України рекомендує, на період карантину по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.
Суддею-доповідачем згідно із статтею 340 КАС України проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.
Враховуючи викладене, суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 262, 340, 344 КАС України,
УХВАЛИВ:
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про участь у судовому засіданні.
Призначити справу до касаційного розгляду у спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 14   січня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя Верховного Суду                                                            Н.Є.Блажівська