Єдиний унікальний номер 243/7402/20 
Номер провадження 22-ц/804/605/21        

Єдиний унікальний номер 243/4402/20
Номер провадження 22-ц/804/605/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Халаджи О. В.
суддів: Азевича В.Б., Гапонова А.В,,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів (суддя першої інстанції ОСОБА_3 повний текст рішення складено 02 листопада 2020 року),

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на корить ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 6000 гривен.
Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено частково. 
Збільшено розмір аліментів у твердій грошовій формі, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 травня 2019 року на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000 гривень до 4500 гривень з індексацією згідно з законодавством, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 840,80 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Із вказаним рішення суду не погодився позивач, та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував той факт, що дитині надано статус, дитині яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, дитини має статус дитини інваліда та потребує постійного прийому ліків та оздоровлення санаторного типу, витрат на збалансоване харчування, витрат на навчання. Суд першої інстанції не врахував в повному обсязі всі витрати на утримання дитини, а це приблизно 12000,00-15000,00 гривень на місяць.
ОСОБА_1 просив заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянути справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».
Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.    
В даній справі позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., з індексацією згідно законодавству, щомісячно, починаючи стягнення з 10 січня 2019 року, до досягнення його повноліття.
На підставі Висновку органу опіки та піклування про визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 68/7 від 24 квітня 2019 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, ОСОБА_1 . 
На теперішній час, позивач та його син ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення ОСОБА_1 орендує та розмір щомісячної орендної плати становить 8000,00 грн. Вищевказане підтверджується копіями Договору оренди квартири (житлового приміщення) № 01 від 05 січня 2020 року та Довідки про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб № 834 від 13 серпня 2020 року.

Згідно з копією Посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 04 червня 2014 року Центрально-Міським УСЗН м. Горлівки, неповнолітній ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та згідно з копією Довідки, останній перебуває на «Д» обліку у лікаря - сурдолога та за станом здоров`я потребує у постійному лікуванні низкою медичних препаратів та оздоровленні у літній період.
Неповнолітній ОСОБА_4 на даний час є студентом денної форми навчання, за освітнім рівнем фаховий молодший бакалавр (072 «Фінанси, банківська справа та страхування) у Ірпінському державного коледжу економіки та права. Навчається на підставі Договору № 5 від 30 липня 2020 року, за умовами якого вартість освітньої послуги за рік на момент укладання Договору становить 12500,00 грн., строк навчання 3 роки.
Частково задовольняючі позовної вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведений факт спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому, від раніше призначеного, розмірі та факт погіршення матеріального становища самого позивача до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для збільшення розміру аліменти
Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).
Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Апеляційним судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб  07.05.2005 року (а.с.8,)
Згідно свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , народився син ОСОБА_4 (а.с.10).
Заочним рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 30 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., з індексацією згідно законодавству, щомісячно, починаючи стягнення з 10 січня 2019 року, до досягнення його повноліття.
На підставі Висновку органу опіки та піклування про визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 68/7 від 24 квітня 2019 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком, ОСОБА_1 . 
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.
Обгрунтовуючи підстави для збільшення розміру аліментів позивач наголошував на погіршенні свого матеріального становища в зв`язку зі зростанням цін, необхідністю витрачати більше коштів на утримання сина 
Колегія суддів вважає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий розмір визначити з врахуванням положень статті 182 СК України. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, визначено необхідним та достатнім збільшення аліментів до 4 500,00 грн.
Також слід зазначити, що суд першої інстанції правильно звернув увагу на той, факт що ОСОБА_1 на даний час навчається в навчальному закладі. Відповідно до договору № 5 про навчання в Ірпинському державному коледжі економіки та права, загальна вартість освітньої послуги на момент укладання договору становить 37500 гривень, 12500 гривень на рік.
Посилання позивача про покрашення матеріального стану відповідача є безпідставним, та не заслуговує на увагу, оскільки жодним доказам не підтверджено.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Беручи до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дітей до повноліття незалежно від розміру їх доходів, те, що відповідач є працездатною, інших утриманців не має, апеляційний суд погоджується з висновком суду про обгрунтованість збільшення стягнення аліментів в зазначеному розмірі та відхиляє доводи позивача стосовно збільшення суми до 6000 гривен
При цьому колегія суддів вважає, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в умовах сьогодення з урахуванням віку та потреб дитини, тощо.
Отже, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду попередньої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.
Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:          О.В. Халаджи

           В.Б. Азевич

           А.В, Гапонов