Ухвала
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 378/335/19
провадження № 61-21325св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури у інтересах держави в особі Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області,
відповідачі: Ставищенська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу прокурора Київської області на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 17 травня 2019 року у складі судді Гуртовенка Р. В. та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у складі колегії суддів:                    Приходька К. П., Таргоній Д. О., Журби С. О.,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури  в інтересах держави в особі Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області звернувся до суду з позовом до Ставищенської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження та витребування з незаконного володіння земельних ділянок.
Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 17 травня               2019 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області від 11 грудня 2008 року № 966 «Про надання у власність земельних ділянок громадянам с. Розумниця для ведення особистого селянського господарства на території Розумницької сільської ради Ставищенського району»              в частині надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 , ОСОБА_4 площею по 2,00 га кожному.
Скасовано заборону ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та будь-яким іншим фізичним                          і юридичним особам вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення, укладати договори, вчиняти будь-які інші правочини стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 3224285201:01:009:0003, 3224285201:01:009:0004, які розташовані в селі Розумниця Ставищенського району Київської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційні скарги першого заступника прокурора Київської області, ОСОБА_2 та                  ОСОБА_1 , поданою їх представником, задоволено частково.
Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 17 травня                    2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
У листопаді 2019 року прокурор Київської області подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. 
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою прокурора Київської області та витребувано справу із суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2020 року клопотання прокурора Київської області про повернення надмірно сплаченого судового збору, за подання касаційної скарги на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 17 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року задоволено. Зобов`язано повернути сплачений прокуратурою Київської області судовий збір у розмірі 2 124,92 грн за платіжним дорученням від 04 грудня 2019 року № 3282.
У січні 2020 року на адресу суду від Ставищенської районної державної адміністрації Київської області надійшла заява, в якій викладено прохання розглядати справу без участі представника адміністрації. Крім того, у цій заяві вказано, що Ставищенська районна державна адміністрація Київської області позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову відомі та зрозумілі.
Касаційна скарга містить клопотання прокурора Київської області про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні за участю прокурора Генеральної прокуратури України та про повідомлення прокуратури Київської області, Генеральної прокуратури України та сторін у справі про дату, час та місце розгляду справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, то підстави для задоволення клопотань відсутні.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Київської області про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні за участю прокурора Генеральної прокуратури України відмовити.
У задоволенні клопотання прокурора Київської області про повідомлення прокуратури Київської області, Генеральної прокуратури України та сторін у справі про дату, час та місце розгляду справи відмовити.
Справу № 378/335/19 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                           М. М. Русинчук
 
          Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                       В. І. Крат