П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6949/20	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі № 420/6949/20 за позовом приватного підприємства "ДІ ВІ" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень – рішень ,-

                                   ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2020 року ПП "ДІ ВІ" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення від 15.07.2020 № 0012840507 про застосування штрафних санкцій на суму 83 000, 00 грн; податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012850507 про застосування штрафних санкцій на суму 40 000, 00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ГУ ДПС 15.06.2020 було проведено фактичну перевірку газової АЗС, яка знаходиться на балансі ПП “ДІ ВІ” та експлуатується ним. За результатами перевірки складений Акт від 24.06.2020 № 000436, який став підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень - рішень.
Згідно з висновками Акту перевірки на думку перевіряючих  ПП “ДІ ВІ” допущені наступні порушення: - не обладнано зареєстрованими у встановленому законодавством порядку витратомірами-лічильниками на місці відпуску пального наливу з акцизного складу в період з 01.04.2020 по 01.06.2020 та рівноміром-лічильником рівня даних товарів (продукції) у резервуарі в період з 01.04.2020 по 15.06.2020;           не забезпечено формування та подання до центрального органу влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки та обсяг обігу пального.
Позивач вважає вказані висновки Акту перевірки необґрунтованими, відповідно оскаржувані рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, що враховуючи встановлення перевіркою порушення позивачем вимог пп. 230.1.2 та пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, відповідальність за які передбачена п.128-1.1 ст.128-1 ПК України, на позивача правомірно були накладені штрафні санкції, відповідно податкові повідомлення-рішення винесені правомірно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 28 вересня 2020 року адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012850507 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у  розмірі 40 000 грн та № 0012840507 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 83 000 грн. 
Стягнув на користь Приватного підприємства “ДІ ВІ” за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судові витрати за сплату судового збору розмірі 2 102,00 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не повно з`ясував інформацію щодо порушення позивачем Порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, порядку обладнання зареєстрованими у відповідному законодавством порядку витратоміром-лічильником на місці випуску пального, формування та подання до центрального органу влади, що реалізує державну податкову політику електронних документів, які містять щодобові дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального у розрізі назв товарних під категорій згідно з УКТ ЗЕД;
- судом невірно надано оцінку нібито форс-мажорними обставинами, які виникли у позивача та які завадили йому здійснити належним чином заходи в рамках законодавства.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ПП “ДІ ВІ” згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань  зареєстроване як юридична особа 04.10.2011,  номер запису: 15321020000000866, розташоване за адресою: Україна, 68750, Одеська обл., Болградський р-н, село Баннівка, вулиця Центральна, будинок 34 та з 05.10.2011  знаходиться на обліку в ГУ ДПС в Одеській області, Ізмаїльському управлінні, Болградська ДПІ (Болградський район).
ПП “ДІ ВІ” із 2020 року має статус платника податку четвертої групи (а.с. 12).
Видами діяльності підприємства є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 01.45 Розведення овець і кіз; 01.46 Розведення свиней; 01.47 Розведення свійської птиці; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 Роздрібна торгівля пальним.
ПП “ДІ ВІ” на підставі заяви від 26.06.2019 про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів від зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового  та має статус акцизного складу, паливний склад якого розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивачу видані ліцензії № 15110314201900484, 15110414201900043 від 15.08.2019 зі строком дії до 15.08.2024, на роздрібну торгівлю пальним та зберігання пального (а. с. 14-17).
15.06.2020 ГУ ДПС в Одеській області відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України на підставі направлення від 11.06.2020 року № 515 та наказу про проведення фактичної перевірки від 11.06.2020 № 2331 проведено фактичну перевірку ПП “ДІ ВІ” за адресою здійснення господарської діяльності: 68750, Одеська область, Болградський район, село Баннівка, вул. Кірова, буд. 52/А, Газова АЗС, за результатами якої складений акт від 24.06.2020 № 245/15/11/РРО/37801816 (а.с. 10-11).
В Акті від 24.06.2020 № 245/15/11/РРО/37801816 зазначено, що перевіркою встановлені порушення:
- порушення порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму не облікованого товару у розмірі 866,40 грн.; 
- не обладнання зареєстрованими у відповідному законодавством порядку витратоміром-лічильником на місці відпуску пального наливом з акцизного складу (в період з  01.04.2020 по 01.06.2020) та рівноміром-лічильником рівня таких товарів (продукції) у резервуарі (в період з 01.04.2020 по 15.06.2020). На акцизному складі за адресою: 68750, Одеська область, Болградський район, село Баннівка, вул. Кірова, буд. 52/А, Газова АЗС, використовувалась ємність для газу скрапленого (здійснення роздрібної торгівлі не у споживчій тарі), яка необладнана зареєстрованими у відповідному законодавством порядку витратоміром-лічильником та рівнеміром-лічильником; 
- в період з 01.04.2020 по 22.06.2020 не забезпечено формування та подання до центрального органу влади, що реалізує державну податкову політику електронних документів, що містять щодобові дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального у розрізі назв товарних під категорій згідно з УКТ ЗЕД (всього не сформовано та не подано 83 електронних документа).
На підставі Акту перевірки ГУ ДПС прийнято податкові повідомлення - рішення 15.07.2020:
№ 0012850507 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у  розмірі 40 000 грн на підставі п.128-1.1 ст.128 ПК України за порушення п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України та п.12 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України(а.с.8);
№ 0012840507 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у загальному розмірі 83 000 грн на підставі п.128-1.3 ст.128 ПК України за порушення п.230.1.3 п.230.1  ст.230 ПК України, п.21 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України,  пунктів 5,6,7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 22.11.2017 № 891 (а.с. 9)
Вважаючи вказані податкові-повідомлення рішення неправомірними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про доведення позивачем тієї обставини, що карантин, встановлений постановою Кабінета Міністрів України в Україні, став для контрагента позивача та самого позивача форс-мажором, тобто  надзвичайною і не підвладною волі сторін договору щодо поставки ТОВ “ТЕХНОТРЕЙД” позивачу датчику рівня ультразвуковий ULB - 30, блок іскрозахисту BIZ та консоль “СИУР”, та обладнання позивачем акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Також суд виходив з того, що законодавством не врегульовано – які дії при вказаних обставинах суб`єкт господарювання повинен був додатково здійснити окрім, як припинити реалізацію надлишків пального відповідно до свого наказу № 10 від 30.03.2020 року, та залишивши збереження та використання пального як платником єдиного податку четвертої групи лише для власних потреб. 
Проте з цим висновком суду першої інстанції, а також висновком про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012840507 про застосування штрафних санкцій на суму 83 000, 00 грн, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями ПК України.
Згідно зі статтею 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
В Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних податків належить, зокрема, акцизний податок (статті 8,9 ПК України).
Підпунктом 14.1.4 статті 14 ПК України визначено, що акцизний податок – непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Штрафні санкції до позивача застосовані за порушення підпунктів 230.1.2, 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та пункту 12, 21 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, пунктів 5,6,7 Порядку № 891. 
Згідно з пунктом 230.1 статті 230 акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Поняття акцизного складу визначено підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Акцизний склад це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі – приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.
Згідно з  підпунктом 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України розпорядник акцизного складу це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.
Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті. 230 ПК України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу, інших газів, бутану, ізобутану за зазначеними в цьому підпункті кодами УКТЗЕД – також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі – рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
За змістом пункту 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, норми пункту 230.1 статті 230 цього Кодексу щодо обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками застосовуються з 1 січня 2017 року.
Відповідно до вимог статті 230 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 N 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку (далі - Порядок).
Резервуар - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки у вигляді стаціонарної споруди або ємності, який призначений для здійснення операцій з обігу пального та його зберігання та для якого встановлена залежність його місткості від абсолютної висоти рівня пального в резервуарі, що оформлено у вигляді градуювальної таблиці (підпункт 3 пункту 2 Порядку).
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку обіг пального - будь-які операції, що передбачають: фізичне отримання розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з виробництва, придбання, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції); фізичний відпуск (відвантаження) розпорядником акцизного складу пального з переходом права власності чи без переходу права власності на пальне (операції з реалізації, комісії, доручення, відповідального зберігання та інші операції).
Враховуючи норми пункту 22 підрозділу 5 розділу XX ПК України та відповідно до пункту 12 підрозділу 5 розділу XX ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:
1) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яка перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.07.2019;
2) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 01.10.2019;
3) акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 01.01.2020.
Пунктом 18 до внесення до нього змін  Законом України № 391-ІХ від 18.12.2019 було встановлено, що норми п.128-1 ст.128-1 ПКУ Кодексу застосовуються до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до     п.212.1     ст. 212 цього Кодексу) з 1 січня 2020 року.
Проте Законом України № 391-ІХ від 18.12.2019 були внесені зміни та слово “січня” замінено словом “квітня”.
Отже, законодавець надав розпорядникам акцизних складів додатковий термін ( до 01.04.2020) для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, позивач, який є розпорядником акцизного складу, для виконання вимог законодавства замовив у ТОВ “ТЕХНОТРЕЙД” датчик рівня ультразвуковий ULB - 30, блок іскрозахисту BIZ та консоль “СИУР”, на загальну суму 74    700 грн (з урахуванням ПДВ) та сплатив кошти за вказане обладнання згідно з платіжним дорученням від 17.12.2019 року № 2595 (а.с. 18-20).
Проте вказане обладнання до 01.04 2020 не поставлено та не встановлено, оскільки ТОВ “ТЕХНОТРЕЙД” повідомило позивача про неможливість поставки оплаченого обладнання у зв`язку зі введеними карантинними обмеженнями, що були зумовлені розповсюдженням  короновірусної хвороби (COVID -19)  (а. с. 21-22).
У зв`язку з вказаними обставинами ПП “ДІ ВІ”, на підставі наказу № 10 від 30.03.2020 вирішило тимчасово з 01.04.2020 до моменту встановлення рівномірів та їх реєстрації, призупинити торгівлю скрапленим газом; під час тимчасового припинення торговельної діяльності скрапленим газом, операторам ГАЗС щоденно друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (а.с. 23).
Позивач вважав, що з 01.04.2020 у розумінні ПК України на момент припинення продажу пального ПП “ДІ ВІ” втратило статус акцизного складу та статус акцизного розпорядника, оскільки припинило реалізацію надлишків пального, що підтверджується наказом №10 від 30.03.2020, та як платник єдиного податку четвертої групи зберігало та використовувало пальне лише для власних потреб. 
Законом України  № 530-ХІІ від 17.03.2020 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)” внесені зміни в частину 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", яка наводить перелік форс-мажорних обставин та до таких віднесено карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведення позивачем тієї обставини, що карантин, встановлений постановою Кабінета Міністрів України  в Україні, став для контрагента позивача та самого позивача форс-мажором, тобто  надзвичайною і не підвладною волі сторін договору щодо поставки ТОВ “ТЕХНОТРЕЙД” позивачу датчику рівня ультразвуковий ULB - 30, блок іскрозахисту BIZ та консоль “СИУР”, та обладнання позивачем акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками. Вказана обставина була непередбачуваною та перешкоджала позивачу здійснити обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Враховуючи вищевикладене, ґрунтовним є висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави для притягнення до  відповідальності позивача за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та пункту 12 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, відповідно податкове повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012850507 про застосування штрафних санкцій на суму 40 000, 00 грн є протиправним та належить до скасування.
Натомість, висновок суду першої інстанції , що похідним , а також протиправним є застосування по позивача відповідальності за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1  статті 230 ПК України, пункту 21 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, пунктів 5,6,7 Порядку № 891 є передчасним.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на те, що вони спростовуються нормами ПК України.
Так, як уже зазначено раніше, нормами ПК України визначено обов`язок обладнати акцизний склад витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, в даному випадку, у строк визначений законодавством.
Згідно з підпунктом 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Розпорядники акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, зобов`язані на кожному акцизному складі формувати дані про обсяги обігу пального за звітний календарний місяць та фактичні залишки пального станом на перший та останній дні такого місяця у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.
Для цілей статей 230 - 233 цього Кодексу скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном), інші гази, бутан, ізобутан за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 обліковуються за умовним кодом 2711 у літрах, приведених до температури 15° С.
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
Дані про фактичні залишки пального на перший та останній дні календарного місяця та про обсяг обігу пального за звітний календарний місяць формуються розпорядниками акцизних складів, що використовують пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснюють операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам, після проведення останньої операції з обігу пального у звітному календарному місяці, але не пізніше 23 години 59 хвилин останнього дня звітного календарного місяця, до початку здійснення операцій з «обігу пального у день, що настає за таким останнім днем звітного календарного місяця, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 15 календарних днів, що настають за останнім днем звітного календарного місяця.
На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:
обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;
Під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника визначення даних про обсяги залишків пального та обсяги обігу пального здійснюється у мірах повної місткості, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства, та/або за допомогою рулетки та метроштока або ереносного (портативного) рівнеміра-аналізатора, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства. Застосування такого способу вимірювання може дйснюватися не більше 20 календарних днів поспіль (для акцизних складів, які є місцями роздрібної торгівлі пальним, на які отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, - не більше 15 календарних днів поспіль) та не більше чотирьох разів протягом календарного року. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними обами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника – заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).
В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а таож інформація про дні, в які акцизний склад не працює.
Згідно з пункту  1281 .3 статті  1281 Податкового кодексу України незабезпечення з вини зпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою акладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення 15.07.2020 № 0012840507 про застосування штрафних санкцій на суму 83 000, 00 грн винесено правомірно.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач частково надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області  – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі № 420/6949/20 в частині визнання протиправним та скасування  податкового повідомлення-рішення  від 15.07.2020 № 0012840507 про застосування штрафних санкцій на суму 83 000, 00 грн – скасувати.
Ухвалити у цій частині позовних вимог нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2020 № 0012840507 про застосування штрафних санкцій на суму 83 000, 00 грн -  відмовити.
В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі № 420/6949/20– залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Домусчі С.Д.