Ухвала                                                  
14 січня 2021 року
м. Київ
справа № 185/3288/20 
провадження № 61-19324ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року та 
від 16 листопада 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило: визнати дії ОСОБА_1 неправомірними щодо самовільного утримання ним трудової книжки; зобов`язати ОСОБА_1 вчинити дії у сфері трудових відносин, зокрема, передати оригінал трудової книжки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «ШУ Павлоградське», для внесення запису про поновлення на роботі. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року позов ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до 
ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано дії ОСОБА_1 щодо ненадання роботодавцю ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» трудової книжки неправомірними та зобов`язано ОСОБА_1 надати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» трудову книжку.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 6 300,00 грн.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року про залишення без руху апеляційної скарги на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала. 
22 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на ухвали Дніпровського апеляційного суду 
від 16 жовтня 2020 року та від 16 листопада 2020 року (надійшла до суду 
28 грудня 2020 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року - заявник в касаційному порядку не оскаржував
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року        № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову 
у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Даний перелік є вичерпним.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята 
до провадження, оскільки оскаржувані судові рішення, щодо залишення апеляційної скарги без руху та продовження строку для усунення недоліків - не зазначені в пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Дніпровського апеляційного суду 
від 16 жовтня 2020 року та від 16 листопада 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             Г. В. Коломієць
                                                                                                                Б. І. Гулько
                                                                                                                Д. Д. Луспеник