Справа № 441/709/18                                Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф. 
Провадження № 22-ц/811/2366/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
                                     суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори, приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Страшевська Христина Григорівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу та скасування реєстрації,-
в с т а н о в и в: 
       04.05.2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004 року, видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , за реєстраційним № 1-2924; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 , що посвідчена витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 5325667 від 05.11.2004р., реєстраційний номер 7116561; визнати недійсним договір купівлі-продажу вищеозначеного будинку, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г. 02.07.2007р. за реєстровим № 1178; скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 , що посвідчена витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 15919250 від 13.09.2007р., реєстраційний номер 7116561. 
       Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що Рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради народних депутатів № 122 від 25.12.1996р. за реабілітованим ОСОБА_6 визнано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . 
       В подальшому, 10.06.1997р. Самбірським МБТІ Жилі Я.І. видано свідоцтво про право особистої власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Власником іншої 1/2 частини цього ж будинку була ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17.11.1982р. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/2 частину будинку на АДРЕСА_1 . 24.02.2015р.вона звернулася до приватного нотаріуса Голубець І.Г. для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 . При оформленні спадщини нотаріусом було встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 . є ОСОБА_1 , котра набула право власності на будинок на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Страшевською Х.Г. 02.02.2016р. приватним нотаріусом Голубець І.Г. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тієї підстави, що власником будинку є ОСОБА_1 . При встановленні підстав набуття ОСОБА_1 у власність зазначеного будинку адвокатом було з`ясовано, що остання набула у власність цей будинок на підставі договору купівлі – продажу, укладеного з ОСОБА_4 , а остання набула правао власності на будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 08.10.2004р. Городоцькою держнотконторою.
       Вважає, що свідоцтво про право на спадщину, що видане відповідачці ОСОБА_4 , є недійсним, оскільки власниками вищевказаного будинку по 1/2 частині, кожен, були ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , при житті володіли належними їм частками в будинку, спору щодо розміру часток у будинку між ними не існувало. Лише при оформленні спадщини після смерті ОСОБА_7 , спадкоємцю ОСОБА_4 неправомірно було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 в цілому. У зв`язку з недійсністю оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину підлягає визнанню недійсним і договір купівлі-продажу будинку, та скасуванню державна реєстрація права власності відповідачів на будинок в цілому, яка проведена на підставі вищевказаних правочинів. 
       Вважає, що строк звернення до суду пропущено нею з поважних причин, оскільки про оскаржувані свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу їй стало відомо 13.04.2018р. із матеріалів інвентаризаційної справи КП «Городоцьке РБТІ», тому просила поновити строк на звернення до суду.
       Оскаржуваним рішенням позов задоволено. 
       Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р., що видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , за реєстраційним № 1-2924.
       Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 , що посвідчена витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 5325667 від 05.11.2004р., реєстраційний номер 7116561.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г. 02.07.2007р. за реєстровим № 1178.
       Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 , що посвідчена витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 15919250 від 13.09.2007р, реєстраційний номер 7116561. 
       Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» в користь ОСОБА_3 по 881 грн. 25 коп. судових витрат.
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 –  ОСОБА_2 . 
       Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.        Зазначає, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 02.07.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , не суперечить законодавству, інтересам держави та суспільства, його моральним засадам, оскільки стосуєтьсяся лише майна, власником якого була ОСОБА_4 , та не стосується майна, що належало іншим особам, в тому числі ОСОБА_6 . Вважає, що оспорюваний договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . було укладено особами, які наділені необхідним обсягом цивільної дієздатності, їхнє волевиявлення було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, договір був спрямований на реальне настання правових наслідків. Зазначений договір не порушує прав позивача, як спадкоємця ОСОБА_6 . Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд першої інстанції виходив з того, що підставою недійсності такого є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, видане на ім`я ОСОБА_8 . Однак, згідно постанови Пленуму ВС України №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Таким чином, позивачем було обрано невірний спосіб захисту свого права, що не було враховано районним судом при постановленні оскаржуваного рішення. Суд першої інстанції не врахував, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004 року, видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 стосується лише частини будинку, яка належала ОСОБА_7 , а не частини будинку, що перебувала у власності ОСОБА_6 . Визнаючи в цілому недійсним свідоцтво про право на спадщину, за позовом спадкоємця, який претендує лише на частину майна суд фактично допустив порушення принципу «належного урядування». Так, ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» наголосив на важливості принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні спору по суті не звернув увагу на пропуск позивачем строку на звернення до суду та безпідставно відмовив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про сплив позовної давності. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенін позову відмовити.
       Справа розглянута без участі сторін, докази про належне повідомлення яких наявні в матеріалах справи.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
       Частиною 1 статті 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
       Підставою недійсності правочину, а саме договору купівлі-продажу, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу України.
       Встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.11.1982р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Тимофеєвою А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2187, ОСОБА_7 успадкувала після смерті ОСОБА_9 житловий будинок на АДРЕСА_1 .
       На підставі рішення Особливої наради при МДБ СССР від 02.12.1948р. ОСОБА_6 був виселений на спецпоселення в Кемеровську область, його майно було конфісковане.
На підставі Закону Української РСР від 17.04.1991р. «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» ОСОБА_6 був реабілітований (а.с.9).
       Рішенням виконавчого комітету Великолюбінської селищної ради народних депутатів № 122 від 25.12.1996р. визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . (а.с.10).
       Згідно акту прийому - передачі від 17.03.1997р. ОСОБА_6 передано 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 12).
       На підставі вказаного рішення Самбірським МБТІ 10.06.1997р. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку на АДРЕСА_1 та складено технічний паспорт на будинок, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками будинку по 1/2 частини кожний, що вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 547 на будинок АДРЕСА_1 (а.с.11, 14-18). 
       08.10.2004р. державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко О.І., після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим у реєстрі за № 1-2924 на житловий будинок з господарською і надвірною спорудою по АДРЕСА_1 .
На підставі Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 зареєструвала право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 . (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 5325667 від 05.11.2004р., реєстраційний номер 7116561 (а.с.78)).
       02.07.2007р. між ОСОБА_4 , в імені якої діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г., за реєстровим № 1178, за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 , житловою площею 14,9 кв.м., який в цілому складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 41,6 кв.м., на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 15919250 від 13.09.2007р, реєстраційний номер 711656 (а.с.29)).
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.19) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       24.02.2015р. ОСОБА_3 , як спадкоємець після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .
       Постановою приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Голубець І.Г. від 02.02.2016р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності у документах, поданих для вчинення нотаріальної дії та інформацією, отриманою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що у зв`язку із видачею у 2004 році відповідачці ОСОБА_4 оспорюваного свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на житловий будинок з господарською і надвірною спорудою по АДРЕСА_1 , на підставі якого вона зареєструвала право власності на такий та в подальшому відчужила його ОСОБА_1 , було порушено право ОСОБА_3 на спадкування належної спадкодавцю ОСОБА_6 на день його смерті 1/2 частини цього будинку, що є підставою для визнання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р., виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 недійсним, та як наслідок - скасування реєстрації права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 , а також визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г. 02.07.2007р. та скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 .
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується не повністю.
       Матеріалами справи встановлено, що також не заперечується сторонами спору, що фактично на день смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , такому на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , також належала 1/2 частина будинку, та підтверджується даними технічного паспорта на будинок, однак згідно правовстановлюючих документів, виданих на ім`я ОСОБА_7 , такій спірний будинок належав на праві власності в цілому. Після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 також успадкувала зазначений будинок в цілому, який в подальшому на підставі договору купівлі-продажу відчужила ОСОБА_1 .
       З метою позасудового врегулювання спору, за заявою відповідачки ОСОБА_1 , житловому будинку, власником якого вона є на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, рішенням Великолюбінської селищної ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 111 від 05.09.2018р. (а.с.110) присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 та внесено відповідні відомості до державного реєстру речових прав). Однак, присвоєння окремої поштової адреси належній ОСОБА_1 частці в будинку не відновило права ОСОБА_3 на спадкування належної ОСОБА_6 1/2 частини будинку, оскільки на даний час є чинним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р., видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 на цілий будинок АДРЕСА_1 , та договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від 02.07.2007р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Зазначене унеможливлює спадкування позивачкою ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 належної йому на день смерті 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 .
       Враховуючи, що фактично будинок АДРЕСА_3 , колегія суддів приходить до висновку, що право позивачки на спадкування 1/2 частки будинку після смерті ОСОБА_6 може бути відновлене у спосіб визнання частково недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р., виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 , в частині 1/2 частини будинку та визнання частково недійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , в частині 1/2 частини будинку.
       З наведених мотивів, рішення суду слід змінити. 
       Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р. за реєстраційним № 1-2924, видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , на будинок АДРЕСА_1 . в частині 1/2 частини будинку.
       Визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 02.07.2007р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г. за реєстровим № 1178 в частині 1/2 частини будинку.
       В частині скасування реєстрації права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 . (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 5325667 від 05.11.2004р., реєстраційний номер 7116561) та скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 . (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації» № 15919250 від 13.09.2007р, реєстраційний номер 7116561) рішення суду слід залишити без змін. 
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
  п о с т а н о в и в:   
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволити частково.
               Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року в частині визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р., виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 . та визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладеного 02.07.2007р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - змінити.
       Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.10.2004р. за реєстраційним № 1-2924, видане Городоцькою державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_4 , на будинок АДРЕСА_1 . в частині 1/2 частини будинку.
       Визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений 02.07.2007р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської обл. Страшевською Х.Г. за реєстровим № 1178 в частині 1/2 частини будинку.
       В решті рішення суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Ванівський О. М.

                                                                               Мельничук О. Я.