ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003672 пров. № А/857/12389/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                               Коваля Р.Й.,
суддів                                                                    Гуляка В.В.,
                                                                              Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання             Хітрень О.Ю.,
представника позивача                                        Болотіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року (прийняте у м. Львові суддею Кузаном Р.І.; повний текст рішення складено 07 вересня 2020 року) в адміністративній справі № 1.380.2019.003672 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Лімардо» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій,

                                                      В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вік Лімардо» (далі - ТОВ «Вік Лімардо»), в якому просило застосувати арешт коштів ТОВ «Вік Лімардо», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.
Позов обґрунтовано тим, що на підставі пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), інших нормативно-правових актів щодо дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, наказу Державної фіскальної служби України № 52 від 05.07.2019 зобов`язано посадових осіб позивача провести у період з 09.07.2019 по 18.07.2019 фактичну перевірку ТОВ «Вік Лімардо» за адресою: м. Львів, вул.Кульпарківська, 93-А. Посадові особи податкового органу, прибувши на адресу місцезнаходження відповідача для проведення перевірки, ознайомили директора ТОВ «Вік Лімардо» з направленнями на перевірку № 76-78 від 08.07.2019 та надали останньому копію наказу від 05.07.2019 № 520 «Про проведення фактичної перевірки», проте їм у допуску до проведення перевірки було відмовлено, про що було складено акт відмови від допуску до проведення перевірки. Тобто, акт недопуску засвідчує факт відмови відповідача від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, у зв`язку з чим, відповідач просить застосувати адміністративний арешт у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків ТОВ «Вік Лімардо».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 задоволено клопотання позивача та замінено позивача з ГУ ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач обґрунтовано звернувся з цим позовом до суду про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій у зв`язку з відмовою посадової особи відповідача в допуску до проведення перевірки.
Проте, встановивши відсутність законних підстав для проведення такої перевірки, дійшов висновку, що підстав для застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій у зв?язку з не допуском до перевірки посадових осіб контролюючого органу за відсутності законних підстав для її проведення, немає.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Львівській області. В апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з метою правильного вирішення цього спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративного арешту коштів суду необхідно було встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та відповідно зробити висновок про наявність чи відсутність у відповідача підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки, що судом першої інстанції зроблено не було.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з пунктами 94.1, 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з?ясовується одна з таких обставин:
- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;
- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;
- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;
- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;
- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;
- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;
- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Відповідно до пунктів 94.3, 94.4 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Тобто, законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Судом встановлено, що підставою для винесення рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій позивач зазначив саме відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки.
Як видно з матеріалів справи, документальна планова виїзна перевірка відповідача призначена наказом ДФС України № 520 від 05.07.2019 «Про проведення фактичної перевірки», яким зобов`язано Департамент податків і зборів юридичних осіб (Антіпова О.) провести фактичну перевірку ТОВ «Вік Лімардо» (код ЄДРПОУ 42636737), податкова адреса: м.Львів, вул. Кульпарківська, 93-А, адреса господарської одиниці: м.Львів, вул.Т.Шевченка, 327, літ. “С-1”, прим. №1, з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, за період з 20.11.2018 по дату закінчення фактичної перевірки, тривалістю 10 діб з 09.07.2019 по 18.07.2019.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у адміністративній справі № 1.380.2019.003509 у задоволенні позову ТОВ «Вік Лімардо» до ДФС України про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Вік Лімардо» задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі № 1.380.2019.003509 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Вік Лімардо» задоволено. 
Визнано протиправним і скасовано наказ Державної фіскальної служби України № 520 від 05.07.2019 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «Вік Лімардо».
Вказана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 25 лютого 2020 року.

Оскільки наказ Державної фіскальної служби України за № 520 від 05.07.2019 «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «Вік Лімардо», яким призначено фактичну перевірку відповідача, до проведення якої він не допустив посадових осіб контролюючого органу, визнаний судом протиправним та скасований, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відсутності законних підстав для проведення такої перевірки.
З огляду на викладене, підстав для застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків шляхом зупинення видаткових операцій у зв`язку з не допуском до перевірки посадових осіб контролюючого органу за відсутності законних підстав для її проведення, немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На переконання суду апеляційної інстанції оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року в адміністративній справі № 1.380.2019.003672 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин	
Постанова складена у повному обсязі 12 лютого 2021 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду