Справа № 161/18419/20  Провадження №33/802/105/21 	Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф. 	
Категорія:ст. 44-3 КУпАП    	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоус І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , водій КП «Луцьке підприємство електротранспорту», 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 жовтня 2020 року о 14 год. 29 хв. по вул. Червоного Хреста, 9 у м. Луцьку, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі «БАЗ079.14» д.н.з. НОМЕР_1 на маршруті №24, з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме: у кількості 28 пасажирів, при дозволених 20 місць чим порушив вимоги п. 1 абз. 1 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 та пп. 7 п. 3 абз. 1 Постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392.
Своїми діями  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичним обставин справи зазначає, що при призначенні покарання щодо нього, судом не з достатньою повнотою враховано те, що він, будучи пенсіонером за віком, через невеликий розмір пенсії, змушений був працювати водієм маршрутного таксі. Його дружина –пенсіонер, інших джерел доходу у них немає. Відтак, сплата штрафу у присудженому судом розмірі, очевидно поставить його у скрутне матеріальне становище та фактично позбавить засобів для існування. Також зазначає про щире каяття, відсутність шкідливих наслідків від вчиненого та обставин, які обтяжують покарання. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу змінити, застосувати щодо нього ст. 22 КУАП, обмежившись усним зауваженням. Водночас порушує питання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови судді, який обґрунтовує тим, що копію постанови отримав лише 30 грудня 2020 року, після чого йому був необхідний ще час для пошуку адвоката та складення апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, з викладених у ній мотивів, доходжу такого висновку.
Оцінюючи доводи ОСОБА_1 на підтвердження поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді, апеляційний суд вважає їх підставними, у зв`язку із чим, поновлює такий строк.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.
Так, сам факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП доводиться сукупністю наявних у матеріалах справи доказів та не оспорюється першим, а тому на предмет законності, апеляційним судом не переглядається.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, місцевий суд не дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Суд апеляційної інстанції враховує дані про особу ОСОБА_1 , який, будучи пенсіонером за віком, отримуючи невеликий розмір пенсії, змушений був влаштуватись водієм маршрутного транспортного засобу, його дружина також пенсіонер, будь-яких інших джерел доходів у них немає. 
При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено відсутність обставин, які обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся та просив щодо нього обмежитись усним зауваженням, оскільки призначений судом розмір штрафу, з урахуванням його майнового стану, є непомірним та постановить його та членів сім`ї у скрутне матеріальне становище. Також встановлено, що на момент розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 з посади водія звільнився.
Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спричинено шкоду та завдано значних збитків державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 443 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі – закрити.
На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети – виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП (ч.1 ст. 443 КУпАП в редакції від 06 листопада 2020 року), обмежившись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя