КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
Єдиний унікальний номер справи: 754/8584/18     Головуючий у суді першої інстанції: Дорошенко В.В.
Номер провадження: 22-ц/824/9346/2020                Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П. 
суддів: Білич І.М., Іванченка М.М.,
при секретарі - Перебитюку А.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року про призначення експертизи у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРКА Україна» про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ, позивач) звернулось в Деснянський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «КРКА Україна» про стягнення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати в сумі 10 081, 09 грн. витрат на аварійного комісара в розмірі 550, 00 грн. та понесені судові витрати.
Під час розгляду справи, позивач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року вказане клопотання задоволено. 
Призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На вирішення експертів поставлено наступні питання:
- Яка була дійсна вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Шкода» » державний номерний знак  НОМЕР_1 станом на 31 січня 2019 року.
- Який розмір реальної і дійсної майнової шкоди заподіяної володільцю автомобіля «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1 в результаті пошкодження даного автомобіля внаслідок ДТП, яка мала місце 23 жовтня 2016 року біля 19:00 год. на час проведення даної експертизи.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,                   385 КК України.
У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача: Моторно (транспортне) страхове бюро України 
Зобов`язано ТОВ «КРКА Україна» надати експертам для огляду і дослідження автомобіль «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1 .
До закінчення проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, необґрунтованість ухвали суду, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року скасувати, постановити ухвалу. якою провадження у справі закрити.
Наданим процесуальним законом правом подати до суду відзив на  апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.
Від позивача МТСБУ, 06 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення у яких позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року без змін,  з наступних підстав.
За правилами ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупністю таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи; необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Частинами 4, 5, 6 ст. 103 ЦПК України передбачено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається  судом, визначається судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновки щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи, суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
Положеннями ч. 2 ст. 107 ЦПК України передбачено, що експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення з відповідача суми виплати в порядку регресу на підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», завданої внаслідок ДТП.
Отже, визначення розміру сплаченого страхового відшкодування входить до предмету доказування та потребує застосування спеціальних знань.
З викладеного вбачається, що суд першої інстанції вирішуючи питання про призначення судової автотоварознавчої експертизи у даній справі, діяв у межах чинного законодавства, що регулює порядок призначення та проведення експертиз.
Під час вирішення клопотання про призначення експертизи, Деснянський районний суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку про те, що для правильного з`ясування обставин справи та вирішення заявлених позовних вимог необхідне застосування спеціальних знань у іншій сфері ніж право.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з позовними вимогами, та висновків суду першої інстанції про необхідність призначення у справі автотоварозначої експертизи не спростовують.
За приписами п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: призначення судом експертизи.
Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає правомірним зупинення судом першої інстанції провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року є законною і обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, - 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                       О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                                    І.М. Білич

                                                                                                                           М.М. Іванченко