УХВАЛА

13 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/1421/20
адміністративне провадження № К/9901/36576/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської   О.Р.,
суддів -Данилевич Н.А., Кашпур   О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №380/1421/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі - ГУ ДСНС у Львівській області), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
-   визнати дії протиправними та такими, що нанесли позивачу матеріальну шкоду у вигляді видання неправомірного наказу від 14 січня 2019 року №8 о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» та проведення неповного фінансового розрахунку при звільненні зі служби;
- визнати протиправним і нечинним з дати його прийняття наказ від 14 січня                   2019 року №8 о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків»;
- зобов`язати відшкодувати нанесені матеріальні збитки шляхом перерахунку належних при звільненні виплат (грошового забезпечення за січень 2019 року, компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік за 45 днів та одноразової матеріальної допомоги при звільненні), виходячи із розміру грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України  №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за нормами, встановленими наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 09 січня 2019 року № 16 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2019 році» з 01 січня 2019 року - посадового окладу в розмірі  5780 грн, посадового окладу за спеціальним званням  у розмірі 1410 грн, надбавки за вислугу років у розмірі 3595 грн, надбавки за умови проходження служби в розмірі                   5392,5 грн, премії в розмірі 2312 грн, класної кваліфікації в розмірі 289 грн;
- зобов`язати підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідне подання для перерахунку призначеної з                     29 січня 2019 року пенсії за вислугу років, долучивши грошовий атестат на заміну атестату від 28 січня 2019 року № 5, у якому зазначено недостовірну інформацію.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
28 грудня 2020 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №380/1421/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання дій протиправними та такими, що нанесли матеріальну шкоду у вигляді видання неправомірного наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків та проведення неповного фінансового розрахунку при звільненні зі служби; визнання протиправним і нечинним з дати його прийняття наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків; зобов`язання відшкодувати нанесені матеріальні збитки шляхом перерахунку належних при звільненні виплат; зобов`язання підготувати та направити подання для перерахунку призначеної пенсії за вислугу років, долучивши грошовий атестат.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту на посаді начальника Сокальського районного сектору ГУ ДСНС у Львівській області.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас ОСОБА_1 не зазначив випадків, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких оскаржувані судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частин першої, четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених   частинами другою   і   третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Однак скаржником не конкретизовано щодо яких норм відсутній висновок Верховного Суду. Лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми    права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Оскільки скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року в справі №380/1421/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич 
                                                                                                      О.В. Кашпур