ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/259/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/1836/20 Категорія: 307000000 	Прилуцький В. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ;
представник відповідача - адвокат Багмет Наталія Максимівна;
особа, яка подала апеляційну скаргу – представник відповідача – адвокат Багмет Наталія Максимівна; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Багмет Наталії Миколаївни на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько – ОСОБА_3 . 
Після його смерті відкрилася спадщина на 2/3 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2012 року про затвердження мирової угоди. 
Позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Однак, у визначений законом строк, заяву про прийняття спадщини після смерті батька вона не подала, оскільки постійно проживає у м. Париж, Французької Республіки, і за станом здоров`я та у зв`язку із введенням карантинних обмежень урядами Французької Республіки та України не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини за місцем свого фактичного проживання, а також і перетнути кордон та повернутися до України для подачі відповідної заяви за місцем відкриття спадщини. 
Зважаючи на це, позивач вважає, що пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, та просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 .
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року позов задоволено та визначено ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла, Черкаської області.
Рішення суду обґрунтоване тим, що оскільки підстави пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини, на які посилається позивач, є поважними, слід визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Багмет Наталія Максимівна подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі вказує, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, на яку посилається суд першої інстанції, не було припинено діяльність нотаріусів під час дії карантину, а консульський прийом громадян України посольством України у Французькій Республіці був припинений з 16 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року, тому у позивача було ще 5 днів для подання заяви до закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини – 29 квітня 2020 року.
Зазначає, що оскільки у довідці лікаря М. Гетти від 20 травня 2020 року не вказано діагноз ОСОБА_1 , форми та тривалості лікування, вона не є підставою для визнання причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважними.
Також вважає, що судом безпідставно відхилено як доказ пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини не у зв`язку з хворобою, а через працевлаштування ОСОБА_1 , листування в соціальних мережах сина ОСОБА_2 із позивачем ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, скаржник вважає, що позивачкою не надано доказів, які б підтверджували об`єктивні, непереборні, істотні обставини, що були перешкодою для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , тому в задоволенні позову слід відмовити.
Представник позивача – адвокат Петренко Олександр Володимирович подав відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року – без змін.
У відзиві вказує, що судом першої інстанції правомірно застосовано при вирішенні справи постанову Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу Covid-19» № 211 від 11 березня 2020 року, оскільки вона підтверджує поважність пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 .
Зазначає, що згідно оперативної інформації щодо заходів, які вживаються іноземними країнами з протидії розповсюдження гострої респіраторної хвороби Covid-19, що за станом на 18.00 год. 02 червня 2020 року розміщена на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України, послаблення протиепідемічних заходів у Французькій Республіці відбулося лише з 11 травня 2020 року, тому з урахуванням викладеного, Консульство України у Французькій Республіці у період із середини березня по 11 травня 2020 року прийом громадян не здійснювало.
Вважає, що довідка лікаря м. Гетти щодо стану здоров`я позивачки є належним доказом поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, та не спростована відповідачкою шляхом подання інших доказів.
Також вказує, що суд першої інстанції вірно відхилив надане відповідачкою як доказ листування у соціальній мережі, оскільки із його змісту не вбачається, що воно було здійснене між позивачкою та сином відповідача.
Звертає увагу, що додана до апеляційної скарги довідка Смілянської ДНК від 25 листопада 2020 року, не повинна братись до уваги апеляційним судом, оскільки вказаний доказ подано відповідачкою із порушенням встановлених чинним цивільним процесуальним законодавством строків.
Представник позивачки адвокат Петренко О.В. у відзиві на апеляційну скаргу просив розглядати справу без його та позивачки участі у судовому засіданні.
Заслухавши відповідачку та її представника, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказане рішення суду відповідає вказаним вимогам.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 31 жовтня 2019 року Смілянським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Черкаській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в  м. Сміла Черкаської області помер ОСОБА_3 .
Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видане 04 серпня 1993 року Смілянським міським РАЦС Черкаської області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .
Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2012 року ОСОБА_3 належить 2/3 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою  завідувача Смілянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулась його рідна сестра ОСОБА_2 ; на підставі заяви ОСОБА_2 в Смілянській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №115/2020.
Як вбачається з відмітки в закордонному паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого 22 серпня 2011 року, вона перетнула державний кордон України в бік виїзду за межі країни 25 серпня 2014 року та після цього на територію України не поверталась.
Згідно з довідкою лікаря М. Гетти від 20 травня 2020 року позивачу були суворо заборонені поїздки будь-якого виду у зв`язку із її станом здоров`я і зважаючи на санітарний стан з вересня 2019 року по червень 2020 року.
Із інформації, що була розміщена 20 березня 2020 року на офіційному веб-сайті Посольства України у Французькій Республіці, з огляду на динаміку поширення вірусу Covid-19 та за результатами засідання Уряду та РНБО України, яке відбулось ввечері 13 березня 2020 року, Міністерством закордонних справ України  увалено рішення про негайне переведення закордонних дипломатичних установ України у дистанційний режим роботи. Проведення консульського прийому відвідувачів, у тому числі видача виготовлених закордонних паспортів, припиняється до 24 квітня 2020 року (включно).
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною другою статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За правилами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила  частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини  підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Так, на час смерті батька позивача ОСОБА_3 29 жовтня 2019 року та протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 проживала у Французькій Республіці. Самостійно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у позивача не було можливості через її стан здоров`я, а також через впровадження урядами України та Французької Республіки карантинних обмежень, зокрема, у перетині кордону та роботи нотаріусів, консульства України у Французькій Республіці, у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19.
Вказані обставини є загальновідомими, та як правильно вказано судом, не підлягають доказуванню.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини спричинений не її хворобою, а працевлаштуванням, є безпідставними та не доведеними належними доказами.
Судом першої інстанції обґрунтовано прийнято як належний та допустимий доказ надану позивачем довідку лікаря М. Гетта від 20 травня 2020 року, оскільки вона відповідає вимогам до письмових доказів, встановлених статтею 95 ЦПК України.
Натомість надана відповідачем роздруківка переписки із соціальної мережі не є належним доказом у справі, оскільки не містить інформації про осіб, які вели таку переписку, та не спростовує надані позивачем докази.
Також місцевим судом з урахуванням положень чинного цивільного законодавства України вірно відхилено твердження відповідача, що у позивача було достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини після зняття карантинних обмежень або до встановлення карантину, оскільки законом встановлено шестимісячний строк для подання такої заяви і спадкоємець самостійно вирішує коли саме йому подавати заяву. 
Враховуючи наведене, судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, яке зміні чи скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2  – адвоката  Багмет Наталії Миколаївни залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року - залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника представника ОСОБА_2 – адвоката Багмет Наталії Миколаївни залишити без задоволення. 
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді 

Повний текст постанови складений 28 січня 2021 року