ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15058/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П., 
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу                                ОСОБА_1 

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року (головуючий суддя – Кучма К.С.) про повернення позовної заяви в адміністративній справі

за позовом                                          ОСОБА_1 

до                                                   Кабінету Міністрів України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, Міністерства юстиції України

про                                                   встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Кабінету Міністрів України (далі – Відповідач-1), Національної поліції України (далі – Відповідач-2), Державного бюро розслідувань (далі – Відповідач-3), Міністерства юстиції України (далі – Відповідач-4), в якому просив суд: 
- Встановити чи визнати, на підставі частини 5 статті 5 КАС України наявність чи відсутність компетенції (повноважень) суб`єктів владних повноважень в особі Кабінету Міністрів України та міністерств, які входять до складу Кабінету Міністрів України, а також інших органі влади, зокрема, Міністерства юстиції України, Державного бюро розслідувань, Міністерства юстиції України, Національної поліції України та адміністративних судів щодо їх зобов`язання, приймати рішення, на підставі статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та статті 19 Конституції України, про вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, зокрема, приймати рішення про вжиття заходів щодо негайного поновлення особистих немайнових прав фізичних осіб, зокрема, в особі ОСОБА_1 шляхом виконання державними органами влади частини 1 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 1, 4, 7, 18, 19, 24, 25, 28 закону України «Про звернення громадян», статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 50 Конституції України, а також щодо здійснення контролю, на підставі статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», статті 19 Конституції України, статті 28 Закону України «Про звернення громадян», за дотриманням законодавства про звернення громадян посадовими особами Кабінету Міністрів України та міністерств, які входять до складу Кабінету Міністрів України, а також інших органі влади, зокрема, Міністерства юстиції України, Державного бюро розслідувань, Міністерства юстиції України, Національної поліції України та адміністративного суду, який, згідно статті 6 Конституції України, є органом державної судової влади, та згідно статті 2 КАСУ, завданням якого є: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
- Визнати, що за результатом подання, у відповідністю із статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України, скарги БЛ-11441746 від 20/10/2020 на адресу Президента України Зеленського Володимира Олександровича (особисто) та Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича (особисто) про здійснення контролю щодо перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України», яка Державною установою "Урядовий контактний центр", згідно листа (без номера і дати) головного спеціаліста Секретаріату Кабінету Міністрів України управління з питань роботи із зверненнями громадян Прокопович Надії надіслано до Міністерства юстиції України, порушено дію частини 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», а саме: «Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються» та як наслідок цього порушено дію статті 19 Конституції України, а саме: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України», що в свою чергу призвело до порушення по відношенню до мене дії статті 3 Конституції України, а саме: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави».
- Визнати, що за результатом подання, у відповідністю із статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України, мною скарги БЛ-11442887 від 20/10/2020 на адресу Президента України Зеленського Володимира Олександровича (особисто) та Прем`єр-міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича (особисто) про здійснення контролю щодо перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України», яка Державною установою "Урядовий контактний центр", згідно листа (без номера і дати) головного спеціаліста Секретаріату Кабінету Міністрів України управління з питань роботи із зверненнями громадян Прокопович Надії надіслано до Міністерства юстиції України, дії якого мною оскаржуються, Кабінетом Міністрів України не вжито заходів, у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України» про заборону Урядовому контактному центру надсилати мої скарги до державного органу влади в особі Міністерства юстиції України, дії якого мною оскаржуються у суді, та зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про заборону посадовим особам Кабінету Міністрів України, на підставі частини 4 статті 7 закону України «Про звернення громадян», надсилати мої звернення та скарги до державного органу влади, дії якого мною оскаржуються у суді.
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про перевірку скарг за № № БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та вжиття заходів у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України».
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про поновлення та забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із статтею 276 Цивільного кодексу України.
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про притягнення до відповідальності осіб, які порушили права ОСОБА_1 на звернення та скарги щодо перевірки скарг перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та вжиття заходів у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України».
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про здійснення контролю щодо перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, та скасування раніше прийнятих рішень Міністерства юстиції України за вказаними скаргами, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та вжиття заходів, у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України, які надіслані до Міністерства юстиції України, дії якої оскаржуються у суді, з порушенням частини 4 статті 7 закону України «Про звернення громадян» та про притягнення до відповідальності осіб, які порушили мої права на звернення та про поновлення порушеного права.
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України розглянути за участі авторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на засіданні Кабінету Міністрів України питання щодо негайного поновлення особистого немайнового права ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом реалізації в Україні проекту програми « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров`я і добробут Українського народу», що забезпечить ОСОБА_3 роботою.
- Зобов`язати Державне бюро розслідувань забезпечити інтереси держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері шляхом відкриття провадження та розслідувати, у межах його повноважень, законність дій державних органів влади та суддів по даній справі, які своїми протиправними діями щоденно наносять шкоду державі та громадянам України, що призвело та призводить до щоденного спалювання в Україні лише імпортних енергоносіїв на суму близько 56,94 мільйонів доларів США та до щоденного вмирання 249 людей від онкологічних захворювань пов`язаних з викидами шкідливих речовин при виробництві енергії дідівськими методами.
- Зобов`язати Національну поліцію України забезпечити інтереси держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері шляхом відкриття провадження та розслідувати, у межах його повноважень, законність дій державних органів влади та суддів по даній справі, які своїми протиправними діями щоденно наносять шкоду державі та громадянам України, що призвело та призводить до щоденного спалювання в Україні лише імпортних енергоносіїв на суму близько 56,94 мільйонів доларів США та до щоденного вмирання 249 людей від онкологічних захворювань пов`язаних з викидами шкідливих речовин при виробництві енергії дідівськими методами.
- Зобов`язати Міністерство юстиції України до основних завдань якого, згідно пунктів 3, 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 р. № 228, належить здійснення загального управління у сфері надання безоплатної первинної правової допомоги та безоплатної вторинної правової допомоги, а також брання участі у справах та дії у судах України від імені та в інтересах держави, Надати ОСОБА_1 безоплатну вторинну правову допомогу задля захисту у суді порушених прав та інтересів держави в екологічній, енергетичній та економічній сфері, на підставі статті 59 Конституції України, частини 2 та частини 3 статті 13, пункту 1 частини 1 статті 14 закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Рішення Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009, а також, Забезпечити у суді на стороні Позивача ОСОБА_1 захист інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері від протиправних дій посадових осіб державних органів влади та суду щодо запровадження у виробництво альтернативних джерел енергії - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для автономного, безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії.
Визнати, що не виконання Кабінетом Міністрів України своїх повноважень щодо забезпечення моїх особистих немайнових та майнових прав, у відповідності із статтями 2, 19 закону України «Про Кабінет Міністрів» та статтею 28 закону України «Про звернення громадян» та бездіяльність Кабінету Міністрів України, зокрема, щодо перевірки скарг перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 28 закону України «Про звернення громадян» щодо прийняття державними органами влади рішення про негайне поновлення моїх особистих немайнових прав, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України, явилися причиною того, що на даний час мої особисті немайнові права на життя та на безпечне для життя і здоров`я довкілля посадовими особами державних органів влади не поновленні, в результаті чого моєму життю та здоров`ю загрожує небезпека від голоду та холоду, так як заборгованість лише за газ на 01.11.2020 року складає 2144,17 грн., при розмірі пенсії у 2943,33 грн., та має місце порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, шляхом реалізації у виробництво інтелектуального продукту - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» (авторське свідоцтво № НОМЕР_1 , патент № НОМЕР_2 ) - альтернативної сировини для автономного, безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, так як я змушений захищати особисті немайнові права на життя та на безпечне для життя і здоров`я довкілля у суді, має місце порушення стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з тим, що продовж 2006-2020 років я знаходжусь у нервовому напруженні, так як державні органи влади на безпідставній основі порушують права інтелектуальної власності авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо гарантії захисту державою Україна моральних та матеріальних інтересів, на підставі статті 54 Конституції України, що призвело до того, що мені нанесена продовж 2006-2020 років та наноситься кожний день від протиправних дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України моральна шкода, відшкодування якої, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, тому суд повинен забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди, яка полягає: у приниженні престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права інтелектуальної власності щодо гарантії захисту моральних та матеріальних інтересів авторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, так як я змушений захищати свої права у суді від протиправних дій державних органів влади та їх посадових осіб, які зобов`язанні не порушувати, а вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, порушенні стосунків з оточуючими людьми, у зв`язку з постійним моральним стресом продовж 2006-2020 років та на сьогоднішній день від протиправних дій державних органів влади щодо поновлення та забезпечення моїх особистих немайнових прав, а саме, відшкодування шкоди:
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на звернення з питання практичної реалізації наданого статтею 40 Конституцією України права вносити в органи державної влади пропозиції про поліпшення екологічного стану в Україні шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку порушенням мого права на відстоювання своїх прав і законних інтересів, відновлення та забезпечення мого особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, а також інших моїх конституційних прав,
згідно статті 19 закону України «Про звернення громадян», а саме: щодо об`єктивного, всебічного, вчасного та по суті перевірки звернень та скарг з питання реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та забезпечення мого особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права брати участь в управлінні державними справами, наданого статтею 38 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, наданого статтею 41 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, наданого статтею 42 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується., наданого статтею 43 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, наданого статтею 43 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість та забезпечення мого особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. наданого статтею 48 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. наданого статтею 49 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. наданого статтею 50 Конституції України, шляхом реалізації у виробництво технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має загальнодержавну велику соціальну значущість;
за моральні переживання чи душевні страждання
за приниження честі, гідності, престижу або ділової репутації авторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням права власності безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, зокрема, щодо забезпечення гарантії на захист інтелектуальної власності, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності, згідно статті 54 Конституції України;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з підвищенням, причому з порушенням статті 22 Конституції України, цін на газ та електроенергію у 10 разів, а пенсію на 0,27 відсотків та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії:
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку із скороченням норм споживання природного газу без підвищення розмірі пенсії та відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого екологічного права та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, згідно статті 50 Конституції України та статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», а саме: надання юридичним і фізичним особам субсидій, дотацій, податкових, кредитних та інших пільг для стимулювання розробок, впровадження патентних винаходів та використання енергозберігаючих технологій, обладнання і матеріалів та матеріальне стимулювання колективів та окремих робітників за ефективне використання та економію паливно-енергетичних ресурсів, впровадження розробок, захищених патентом» та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме: «надання підприємствам, установам, організаціям та громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності податкових, кредитних та інших пільг у разі впровадження ними маловідхідних, енерго - і ресурсозберігаючих технологій, застосування заходів щодо регулювання діяльності, що впливає на клімат, здійснення інших природоохоронних заходів з метою скорочення викидів забруднюючих речовин та зменшення рівнів впливу фізичних і біологічних факторів на атмосферне повітря» та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом б) статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме:
участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актів, матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь в прийнятті рішень з цих питань та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом в) статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: участь в розробці та здійсненні заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального і комплексного використання природних ресурсів та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом а) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: проведенням широкомасштабних державних заходів щодо підтримання, відновлення і поліпшення стану навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом а) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: проведенням широкомасштабних державних заходів щодо підтримання, відновлення і поліпшення стану навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом в) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: участю громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом г) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю здійснити контроль щодо протиправних дій посадових осіб державних органів влади щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого абзацом е) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю здійснити контроль щодо протиправних дій посадових осіб державних органів влади щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії;
за моральні переживання чи душевні страждання у зв`язку з порушенням мого права встановленого статтею 11 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: захист прав громадян України у галузі охорони навколишнього природного середовища: Україна гарантує своїм громадянам реалізацію екологічних прав, наданих їм законодавством. Місцеві ради, органи державної влади в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів зобов`язані подавати всебічну допомогу громадянам у здійсненні природоохоронної діяльності, враховувати їх пропозиції щодо поліпшення стану навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів, залучати громадян до участі у вирішенні питань охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, у зв`язку з невчиненням Кабінетом Міністрів України та державними органами влади дій спрямованих на забезпечення моїх прав шляхом здійснення контролю, згідно статті 28 Закону України «Про звернення громадян», щодо вчинення Міністерством енергетики України дій, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 2011р. № 942 «Про затвердження переліку пріоритетних тематичних напрямів наукових досліджень і науково-технічних розробок на період до 2015р., пунктів 18 та 78 «Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів» затверджених Постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996р. № 1147 «Про затвердження переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів», закону України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року», закону України «Про охорону атмосферного повітря», закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», бюджетної програми : «Здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища» КПКВ 2401500 на 2019 рік, Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 366 «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища», спрямованих на забезпечення моїх прав, а саме: права громадянина України ОСОБА_1 на отримання інформації по суті звернення, права на виконання суспільної діяльності, особистого немайнового права на життя, особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, права на усунення небезпеки, яка загрожує життю та здоров`ю, права на захист ділової репутації, гарантії права на захист авторських та інших прав по заявкам на винаходи і корисні моделі, права на вибір роду занять і інших прав та ненаданням доказів щодо забезпечення Кабінетом Міністрів України, Міністерством енергетики України моїх конституційних прав, встановлених статтями 3,21,22,23,24,43,46,47,48,49, 50,54,56 Конституції України, та які не можуть бути скасовані бездіяльністю чи навмисними діями посадових осіб державного органу влади, у відповідності до статті 22 Конституції України, щодо запровадження у виробництво інтелектуального продукту, яким є альтернативна сировина - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©» для автономного, безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що в кінцевому результаті призвело до того, що в атмосферне повітря щороку викидаються мільярди тонн шкідливих речовин і парникових газів, які призводять до зміни клімату на Землі та негативно впливають на людей, рослинний та тваринний світ, щоденно в Україні (за даними Держстату України за 2007-2018 роки) лише на закупівлю імпортних енергоносіїв з кишень українців витрачається близько 56,94 мільйонів доларів США та щоденно вмирає 249 людей від онкологічних захворювань пов`язаних з викидами шкідливих речовин при виробництві енергії дідівськими методами шляхом спалювання традиційних видів палива, а також вирубуються лісонасадження, у зв`язку з підвищенням цін на газ.
- Встановити чи з`ясувати, на підставі абзацу 2 пункту 5 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що в результаті неправомірних дій суб`єктів владних повноважень в особі Кабінету Міністрів України які не вжили заходів про здійснення контролю щодо перевірки моїх скарг перевірки скарг за №№ БЛ-11303122/Д1, БЛ-11303252/Д1, БЛ-11303297/Д1, БЛ-11303339/Д1, БЛ-11303362/Д1 від 25.09.2020, у відповідності із статтею 19 та 28 закону України «Про звернення громадян», а також, щодо прийняття державними органами влади рішення про негайне поновлення моїх особистих немайнових прав, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України, створили перешкоди для забезпечення моїх особистих немайнових та майнових прав, а саме:
не була здійснена перевірка вказаних скарг та звернення, у відповідності із частиною 1 статті 19 закону України «Про звернення громадян», не виявлено, не усунено причини та умови, які сприяли порушенню особистого немайнового права ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із частиною 3 статті 19 закону України «Про звернення громадян»;
не вчинено дій спрямованих на поновлення та забезпечення порушеного права, реального виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень, у відповідності із частиною 3 статті 19 закону України «Про звернення громадян» та частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України;
а також не забезпечено право ОСОБА_1 на звернення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян», що призвело чи нанесло ОСОБА_1 матеріальну шкоду, яка пов`язана із тим, що ОСОБА_1 змушений із пенсії меншої 3000 грн. надавати матеріальну допомогу безробітній ОСОБА_3 продовж 2018-2020 років на суму 7630,20 грн., що значно погіршило матеріальний стан, а також нанесена моральна шкода, а саме:
моральні чи душевні переживання пов`язанні із протиправними діями Кабінету Міністрів України та Міністерством енергетики України спрямованими на порушення права ОСОБА_1 щодо реалізації своїх особистих прав і законних інтересів при звернені із скаргою про їх порушення, згідно статті 1 закону України «Про звернення громадян»,
моральні чи душевні переживання пов`язанні з порушенням звичайного способу життя, так як ОСОБА_1 на 78 році життя та продовж тривалого часу змушений займатися питаннями захисту та поновлення порушеного права від державних органів влади, які зобов`язані забезпечувати конституційні права громадян, та відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду, яка передбачена статтею 25 закону України «Про звернення громадян»: «Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом», статтею 56 Конституції України: «Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень», частиною 1 статті 23, пунктом 2 частини 2, частиною 3 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 276 Цивільного кодексу України: «Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням», статтею 1173 Цивільного кодексу України, у відповідності із Постановою пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яку я визначаю у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи мої моральні чи духовні переживання пов`язанні із тривалим часом протиправних дій Кабінету Міністрів України, враховуючи моральні чи духовні переживання пов`язанні із тривалим часом загрози життю і здоров`ю дочки ОСОБА_3 , а також, моральні чи душевні переживання пов`язанні з порушенням звичайного способу життя та завданням матеріальних втрат, які пов`язанні продовж тривалого часу, для надання матеріальної допомоги ОСОБА_3 , у зв`язку з загрозою її життю і здоров`ю, та яка не може бути скасована судом, у відповідності із статтею 22 Конституції України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, через невідповідність вимогам статей 160, 161 КАС України, та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків протягом десяти днів з дня отримання її копії, а саме:
- звернутися до суду з уточненою позовною заявою, в якій уточнити зміст позовних вимог щодо кожного з Відповідачів;
- надати докази нарахування моральної шкоди в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або уточнити зміст позовних вимог в цій частині;
- надати до суду документ про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 21-26).
25 листопада 2020 року через систему «Електронний суд» Позивач подав до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, в якій первинні позовні вимоги були доповнені наступними вимогами:
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про здійснення контролю щодо перевірки скарг за №№ БЛ-11301213/Д1, БЛ-11301261/Д1, БЛ-11301293/Д1, БЛ-11301378/Д1, БЛ-11301416/Д1, БЛ-11301462/Д, БЛ-11301526/Д1, БЛ-11301565/Д1 від 24.09.2020, та скасування раніше прийнятих рішень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, за вказаними скаргами, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та вжиття заходів, у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України, які надіслані до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, дії якої оскаржуються у суді, з порушенням частини 4 статті 7 закону України «Про звернення громадян» та про притягнення до відповідальності осіб, які порушили права ОСОБА_1 на звернення та про поновлення порушеного права (а.с. 28-47).
25 листопада 2020 року через систему «Електронний суд» Позивач подав до суду першої інстанції, також, заяву про усунення недоліків, в якій він повторно просив суд звільнити його від сплати судового збору або розстрочити сплату судового збору у сумі 840,80 грн та відкрити провадження у даній справі у відповідності із статтею 2 та 5 КАС України (а.с. 48-51).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року по справі №160/15058/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Національної поліції України, Державного бюро розслідувань, Міністерства юстиції України про встановлення наявності чи відсутності компетенції суб`єкта владних повноважень - повернуто Позивачу (а.с. 57-61).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Позивач не виконав вимоги ухвали суду від 20.11.2020 року та не усунув зазначені в ній недоліки позовної заяви, оскільки: так і не звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій уточним зміст позовних вимог щодо кожного з Відповідачів; не надав докази нарахуванням моральної шкоди в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або уточнив зміст позовних вимог в цій частині; не надав документ про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку (а.с. 65-68).
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що Позивач звернувся із клопотанням про звільнення останнього від сплати судового збору, а не зменшення його до 840,80 грн., так як сума судового збору перевищувала 5 відсотків доходу за 2019 рік. На думку Позивача, доказами наявності у останнього права на звільнення від сплати судового збору, які були представлені суду першої інстанції є: стаття 8 Конституції України, яка гарантує право на звернення до суду без жодних обмежень чи умов; статті 3, 19, 22, 24, 55, 64 Конституції України; Постанова Верховного суду від 06.08.2020 у справі №160/1841/19; Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020 у справі №160/7440/19; Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 №160/9508/19 та ін., у зв`язку з тим, що  Закон один для всіх і суди, в залежності від прізвища судді. не можуть приймати взаємно протилежні судові рішення щодо права ОСОБА_1 на звільнення від сплати судового збору.
Відповідач-3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Обґрунтовуючи відзив Відповідач-3 вказав про те, що в апеляційній скарзі Позивач не спростував та не довів чому ним не виконано в повному обсязі вимоги ухвали суду першої інстанції від 20.11.2020 року, так як і не вказав яким чином судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права, якщо в позовній заяві дійсно відсутні позовні вимоги щодо кожного з Відповідачів та відсутній обґрунтований розрахунок суми, що вимагається до стягнення.
Позивач подав відповідь на відзив Відповідача-3, в якій просив суд визнати вимогу Державного бюро розслідувань до суду про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції – без змін, протиправною та такою, що спрямована на введення суду в оману, має ознаки кримінального злочину та ін.
Відповідач-4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Мотивуючи відзив Відповідач-4 зазначив про те, що Позивач не виконав вимоги ухвали суду першої інстанції від 20.11.2020 року та не усунув зазначені в ній недоліки позовної заяви, що, на думку останнього, свідчить про правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.
Відповідач-1  подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.
Відповідач-1, Відповідач-2, Відповідач-3 та Відповідач-4, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.
Клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки Позивача та його представника, ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи, які не з`явились.
27 січня 2021 року в судовому засіданні в режимі відеоконференції Позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.
Заслухавши пояснення Позивача та його представника, кожного коремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Частиною 1 ст. 169 КАС України передбачено, що Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд повертає адміністративний позов, в разі, якщо Позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як видно з матеріалів справи ухвалою від 20.11.2020 року адміністративний позов залишено без руху з підстав недотримання Позивачем таких вимог КАС України:
- п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, яким передбачено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох Відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з Відповідачів;
- п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, яким передбачено, що в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
- ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Внаслідок зазначеного, суд першої інстанції в ухвалі від 20.11.2020 року зобов`язав Позивача:
- звернутися до суду з уточненою позовною заявою, в якій уточнити зміст позовних вимог щодо кожного з Відповідачів;
- надати докази нарахування моральної шкоди в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або уточнити зміст позовних вимог в цій частині;
- надати до суду документ про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с. 21-26).
Судом першої інстанції надано строк для усунення недоліків позову – десять днів з дня отримання копії ухвали від 20.11.2020 року.
Щодо недоліків позовної заяви в частині подання до суду документу про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. колегія суддів зазначає таке.
На виконання вимог ухвали суд першої інстанції від 20.11.2020 року Позивач 25 листопада 2020 року через систему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій останній повторно просив суд звільнити його від сплати судового збору або розстрочити сплату судового збору у сумі 840,80 грн. та відкрити провадження у даній справі у відповідності із статтею 2 та 5 КАС України.
Натомість суд першої інстанції в ухвалі від 30 листопада 2020 року не надав оцінку доводам повторної заяви Позивача про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору у сумі 840,80 грн., а лише вказав про те, що питання щодо звільнення від сплати судового збору вже було вирішено в ухвалі суду від 20 листопада 2020 року, а тому суд не вбачає підстав для повторного розгляду такої заяви.
Вказані дії суду першої інстанції щодо не розгляду повторної заяви Позивача про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору у сумі 840,80 грн., свідчать про порушення останнім норм процесуального права, оскільки відмова суду першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 20 листопада 2020 року у задоволенні заяви Позивача про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору не перешкоджає Позивачу повторно звернутись із вказаною заявою на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху із зазначенням обставин та наданням доказів, які на думку заявника, можуть обумовлювати наявність підстав для звільнення від сплати судового збору або розстрочення його сплати.
Разом з цим, колегія суду вважає за необхідне звернути увагу на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвело до неправильного вирішення питання щодо наявності підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , з огляду на те, що матеріали даної справи свідчать про не усунення Позивачем у повному обсязі недоліків позовної заяви, а саме в частині:
- звернення до суду з уточненою позовною заявою, з уточненням змісту позовних вимог щодо кожного з Відповідачів;
- надання доказів нарахування моральної шкоди в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або уточнення змісту позовних вимог в цій частині. 
Як зазначалось вище, 25 листопада 2020 року через систему «Електронний суд» Позивач подав до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, в якій первинні позовні вимоги були доповнені наступними вимогами:
- Зобов`язати Кабінет Міністрів України прийняти рішення про здійснення контролю щодо перевірки скарг за №№ БЛ-11301213/Д1, БЛ-11301261/Д1, БЛ-11301293/Д1, БЛ-11301378/Д1, БЛ-11301416/Д1, БЛ-11301462/Д, БЛ-11301526/Д1, БЛ-11301565/Д1 від 24.09.2020, та скасування раніше прийнятих рішень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, за вказаними скаргами, у відповідності із статтею 1,4,7,18,19,24,25,28 закону України «Про звернення громадян» та вжиття заходів, у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінет Міністрів України, які надіслані до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, дії якої оскаржуються у суді, з порушенням частини 4 статті 7 закону України «Про звернення громадян» та про притягнення до відповідальності осіб, які порушили права ОСОБА_1 на звернення та про поновлення порушеного права (а.с. 28-47).
Однак, зазначене доповнення позовних вимог, не усунуло виявлені судом першої інстанції порушення вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 та п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, оскільки Позивач не уточнив зміст позовних вимог щодо кожного з чотирьох Відповідачів та не навів обґрунтування розрахунку моральної шкоди в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При цьому, в апеляційній скарзі Позивач не наводить обґрунтування причинам своєчасного не усунення ним недоліків позовної заяви у вказаній частині, а наводить лише доводи стосовно неправильного вирішення судом першої інстанції питання про звільнення від сплати судового збору або розстрочення його сплати.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що Позивач не усунув в повному обсязі зазначені судом першої інстанції в ухвалі від 20.11.2020 недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, повертаючи адміністративний позов, діяв обґрунтовано, у відповідності до наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу Позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення адміністративного позову не позбавляє його права на повторне подання позову до суду в порядку, визначеному законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зважаючи на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно застосовано норми права, передбачені ст. 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року по справі №160/15058/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена   28 січня 2021  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова