Дата документу 24.03.2021 Справа № 333/4683/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 333/4683/19                                       Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1213/21 Круглікова А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.
               Суддів: Кухаря С.В.
                Онищенко Е.А.                
За участю секретаря: Книш С.В.
       
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю,
В С Т А Н О В И В:
               У серпні 2019 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що позивачу на праві приватної власності належить 3/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 05.04.16 р. 
               Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох житлових будинків: житловий будинок літ. А загальної площею 114,1 кв.м., житловою площею 59,6 кв.м. та житловий будинок літ. Б загальною площею 64 кв.м., житловою площею 37 кв.м.
               Належні позивачу 3/50 частин домоволодіння розташовані в будинку літера Б та складаються з коридору 1 площею 4,8 кв.м. та кімнати 1-1 площею 11,3 кв.м. 
               Співвласниками позивача в будинку літера Б є відповідач – ОСОБА_1 , якій належить 7/100 часток домоволодіння, розташовані в будинку літ. Б, що складаються з коридору 2-1, площею 4,0 кв.м., коридору 2-1-2 площею 1,0 кв.м. та кімнати 2-2 площею 11,0 кв.м.
               Третій особі ОСОБА_3 належить 7/50 часток домоволодіння що в складі будинку літ. Б складаються з коридору 3-1 площею 2,9 кв.м., кухні 3-2 площею 6,7 кв.м. та кімнати 3-3 площею 13,9 кв.м.
               Разом з тим, як зазначив позивач, відповідач самостійно, протиправно заволоділа належним йому майном, а саме: без будь-яких правових підстав здійснила перепланування всередині будинку шляхом знесення стіни між прибудовами літ. б та літ. б-2, позначеними в експлікації до житлового будинку, як коридор 1, площею 4,8 кв.м., що належить позивачу та коридор 2-1 площею 4,0 кв.м., що належить відповідачу. 
               Крім того, відповідач збільшила розмір прибудови (коридору) до 16,4 кв.м. та зробила один вхід до часток будинку, що належать сторонам окремо, закривши при цьому вхід позивачу до належної йому частки нерухомого майна. 
               Таким чином, на цей час в користуванні відповідача перебуває 3/50 часток нерухомого майна, належного позивачу, в тому числі коридор 1 площею 4,8 кв.м. і кімната 1-1 площею 11,3 кв.м. 
               Вчинені відповідачем перепланування, перебудови та добудови спірної частки домоволодіння внесення до технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 29 жовтня 2012 року, при цьому за даним технічної інвентаризації спірного об`єкту домоволодіння недобудована прибудова літ. б-4 розміром 4,83х3,97, що складає 16,4 кв.м. є збудованою самочинно, в прибудові літ. б-4 відсутнє перекриття, підлога, опоряджувальні роботи.
               Вказує, що відповідач своїми діями перешкоджає позивачу володіти та користуватися належним йому нерухомим майном.
               Посилаючись на зазначені обставини просив суд зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити прибудову літ. б площею 4.8 кв.м. та звільнити кімнату літ. 1-1 площею 11,3 кв.м., які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .
               Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 . 
               Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 . 
               Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021 року позов задоволено частково.
               Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування спільною частковою власністю 3/50 частинами домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок відновити прибудову літера Б площею 4,8 кв.м.
               У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
               У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини справи та надані докази по справі. Не надано доказів, що прибудова якою користується вона, створює позивачу реальні перешкоди, та в чому полягають ці перешкоди. Суд дійшов помилкового висновку щодо самочинного будівництва. Залишилось поза увагою суду той факт, що позивач не отримував за договором дарування прибудову, яку просить відновити. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у заовалені позовних вимог в повному обсязі.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 05.04.2016 р. між ОСОБА_3 (Дарувальник) та ОСОБА_2 (Обдаровуваний) укладено договір дарування частини домоволодіння, за умовами якого (п. 1) ОСОБА_3 подарувала належні їй, а ОСОБА_2 прийняв в дар 3/50 частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0551 га, з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, наземними і підземними комунікаціями.
               На земельній ділянці площею 0,0551 га знаходиться: житловий будинок літ. А, загальною площею 114,1 кв.м., житловою площею 59,6 кв.м., житловий будинок літера Б, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 37 кв.м., з відповідними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, наземними і підземними комунікаціями.
               Згідно з п. 2 вказаного договору, вище наведена частина домоволодіння, яка відчужується, належить ОСОБА_3 на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2015 р. у справі № 333/8216/15-ц.
               Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 527.
               З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.11.2019 року № 189596969 слідує, що за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової приватної власності на 3/50 частини домоволодіння у складовій частині об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. А, загальною площею 114,1 кв.м., житловою площею 59,6 кв.м., площа самочинно збудованого - 36,3 кв.м.; житловий будинок літера Б, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 37 кв.м., площа самочинно збудованого – 19,3 кв.м.
               Окрім ОСОБА_2 , якому належить 3/50 частини спірного домоволодіння, станом на час розгляду цієї справи в суді, ОСОБА_3 на праві спільної часткової приватної власності належить 7/50 частки спірного нерухомого майна, ОСОБА_1 - 7/100 часток вказаного нерухомого майна та ОСОБА_4 - 17/100 часток спірного нерухомого майна, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.11.2019 року № 189596969.
               З даних, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 16.06.2006 р. судом встановлено, що будинок літера Б-1 вказаного домоволодіння складався з кількості трьох квартир загальною площею 56,4 кв.м., в т.ч. житлової – 37,0 кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_2 містила кімнату площею 11,3 кв.м. та коридор площею 4,8 кв.м.; до квартири АДРЕСА_3 входив коридор площею 1,0 кв.м., кімната площею 11,8 кв.м. та коридор площею 4,0 кв.м.; квартира № 3 складалась з кухні площею 6,7 кв.м., кімнати площею 13,9 кв.м. та коридору площею 2,9 кв.м.
               З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 29.10.2012 р., вказане домоволодіння літера «Б» складається вже з двох квартир загальною площею 64,0 кв.м., в т.ч. 37,0 кв.м. - житлова площа та 27,0 кв.м. - допоміжна, з яких: квартира № 1 містить коридор площею 16,4 кв.м., кімнату площею 11,3 кв.м., коридор площею 1,0 кв.м. та кімнату площею 11,8 кв.м.; до квартири АДРЕСА_3 входять коридор площею 2,9 кв.м., кухня площею 6,7 кв.м. та кімната площею 13,9 кв.м.
               Крім того, в плані поверхів будинку літера «Б» по АДРЕСА_1 наявні відомості від 15.08.2007 р. про самочинно збудовані будинки та переобладнання, а саме: самочинно збудовані приміщення в цілому літера б4 площею 16,4 м2 та приміщення 2-1 літера б2 площею 2,9 м2.
               Також, із даних, що містяться в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.11.2019 року № 189596969, станом на 29.10.2012 р., встановлено, що на зазначеній вище земельній ділянці самочинно побудовано: недобудована житлова прибудова літера А1, службова прибудова літера а3, прибудова літера а5, погріб літера пг1, службова прибудова літера б2, недобудована прибудова літера б4, вбиральня літера М.
За змістом ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (ч. 1). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2).
Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Заявляючи вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, позивач вказував про незаконне перепланування ОСОБА_1 спірного домоволодіння та, як наслідок, порушення останньою прав ОСОБА_2 на володіння та користування 3/50 частинами домоволодіння АДРЕСА_1 . 
З даних, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 16.06.2006 р. судом встановлено, що будинок літера Б-1 вказаного домоволодіння складався з кількості трьох квартир загальною площею 56,4 кв.м., в т.ч. житлової – 37,0 кв.м., з яких: квартира АДРЕСА_2 містила кімнату площею 11,3 кв.м. та коридор площею 4,8 кв.м.; до квартири АДРЕСА_3 входив коридор площею 1,0 кв.м., кімната площею 11,8 кв.м. та коридор площею 4,0 кв.м.; квартира АДРЕСА_4 складалась з кухні площею 6,7 кв.м., кімнати площею 13,9 кв.м. та коридору площею 2,9 кв.м. 
В той же час, як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 29.10.2012 р., вказане домоволодіння літера «Б» складається вже з двох квартир загальною площею 64,0 кв.м., в т.ч. 37,0 кв.м. - житлова площа та 27,0 кв.м. - допоміжна, з яких: квартира № 1 містить коридор площею 16,4 кв.м., кімнату площею 11,3 кв.м., коридор площею 1,0 кв.м. та кімнату площею 11,8 кв.м.; до квартири АДРЕСА_3 входять коридор площею 2,9 кв.м., кухня площею 6,7 кв.м. та кімната площею 13,9 кв.м. 
Крім того, в плані поверхів будинку літера «Б» по АДРЕСА_1 наявні відомості від 15.08.2007 р. про самочинно збудовані будинки та переобладнання, а саме: самочинно збудовані приміщення в цілому літера б4 площею 16,4 м2 та приміщення 2-1 літера б2 площею 2,9 м2. 
Статтею 376 ЦК України унормовано, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил (ч. 1). Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2). Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4). На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5).
Отже, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених вище умов.
Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, спричиняє визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.
Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).
Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій, що були чинними станом на 15.08.2007 р.).
При цьому, за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.
Зазначена вище правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі №722/1882/16-ц та приймається судом до уваги при розгляді цієї справи.
Вирішуючи даний спір, судом першої інстанції враховано, що матеріали цієї справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що будівельні роботи по самочинному будівництву приміщень літера б4 площею 16,4 м2 (в цілому) та приміщення 2-1 літера б2 площею 2,9 м2, проведені в будинку літера «Б» по АДРЕСА_1 здійснені за наявності одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розроблені та затверджені в установленому законодавством порядку проектною документацією, а також за наявності дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю у відповідності до норм ст. 376 ЦК України.
З урахування викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки зазначене вище самочинне будівництво літери б4 площею 16,4 м2 (в цілому) та приміщення 2-1 літера б2 площею 2,9 м2, яке здійснене відповідачем, порушує права позивача, як власника 3/50 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , то вимоги позивача в частині усунення ОСОБА_2 перешкод у здійсненні права користування спільною частковою власністю – 3/50 частинами домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 за власний рахунок відновити прибудову літера Б площею 4,8 м2 підлягають задоволенню. 
При цьому, суд першої інстанції залишив без задоволення вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача звільнити кімнату літ. 1-1 площею 11,3 м2, розташовану в домоволодінні АДРЕСА_1 , оскільки доказів на підтвердження укладення між наведеними вище співвласниками вказаного домоволодіння договору про порядок володіння та користування спільним нерухомим майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, із визначенням приміщень, що знаходяться у користуванні кожного із власників, матеріали цієї справи не містять та позивачем не надано. Крім того рішення суду в цій частині не оскаржується.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано доказів створення йому перешкод через прибудову є необґрунтованими та спростовуються вище наведеними обставинами, які і встановлено судом першої інстанції у ході розгляду справи.
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, у тому числі і щодо спірної прибудови, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
               Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021 року по цій справі залишити без змін.
       Дата складання повної постанови 29 березня 2021 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар
       
                Е.А. Онищенко