Ухвала                                                               
18 січня 2021 року
м. Київ
справа № 206/2703/19
провадження № 61-18686ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 листопада 2002 року за реєстровим номером № 2-2956 видане Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку (пай), що знаходиться у товаристві з обмеженою відповідальністю «КСП «Україна» (Чаплі) у с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, розміром 4,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості).
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 
від 07 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.
14 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року (надійшла до суду 16 грудня 2020 року), в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано уточнити касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.   
У наданий судом строк заявник надала до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми                      права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі 
№ 367/6105/16-й (провадження № 14-381цс18), від 07 листопада 2018 року 
у справі № 575/476/16-ц (провадження № 14-306цс18);
- суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 
ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року.
Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу (№ 206/2703/19).
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 лютого 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
 
       Д. Д. Луспеник