ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-2122/11  Номер провадження 22-ц/814/85/21	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В., 
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, 

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви 
У вересні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі – ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-2122/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі – АТ «Дельта Банк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява обґрунтована тим, що 23 червня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт-Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №2268/К. 
Згідно акту приймання-передачі оригінали виконавчих документів до договору відступлення прав вимог до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не були передані. Оскільки АТ «Дельта Банк» уклав договір про відступлення прав вимог, але оригінали виконавчих документів не надав, то заявник звернувся з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Просило замінити стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі № 2-2122/11, видати дублікати виконавчих листів та поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.
Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року в справі № 2-2122/11 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Видано дублікати виконавчих листів у справі № 2-2122/2011 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором для пред`явлення до виконання.
Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-2122/2011 у справі за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягувачу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з даною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . 
Просили ухвалу суду скасувати, в частині вимог про заміну стягувача ухвалити нове судове рішення по суті заявлених вимог, із врахуванням заперечень, викладених в апеляційній скарзі. У частині вимог щодо видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів - ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційні скарги мотивовані тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. 
Вважають, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог заяви, оскільки при визначенні вимоги про заміну стягувача заявник не вказав, що замінити стягувача саме у виконавчому провадженні. 
Зазначив, що матеріали справи не містять доказів того, що виконавчі листи втрачені, а строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з поважних причин.
Також ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вказують, що не були повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Щодо позиції та явки учасників справи в судове засідання 
Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції апеляційні скарги підтримав, посилавшись на викладені у апеляційній скарзі обставини. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Позиція суду апеляційної інстанції
Щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання
Згідно частини третьої статті 433 ЦПК України заява про заміну сторони виконавчого провадження розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Як передбачено частиною третьою статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Частиною другою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Згідно з частиною п`ятою вказаної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу.
Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Із матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення цих учасників справи про дату, час і місце судового засідання.
У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 356 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
Щодо підстав для заміни сторони виконавчого провадження
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Як передбачено частиною другою вказаної статті заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Згідно частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Із матеріалів, наданих суду, вбачається, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 140/фкв-07 від 27 серпня 2007 року у розмірі 136642 грн. 18 коп. та судові витрати по 743 грн. 50 коп. з кожного. 
23 червня 2020 року АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» уклали договір № 140/фкв-07, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» належні банку, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуває права вимоги банку до позичальників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
За таких обставин, маються підстави для задоволення заяви в частині заміни сторони виконавчого провадження по даній справі.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що викладення в іншій редакції резолютивної частини судового рішення, ніж зазначено в заяві про заміну сторони виконавчого провадження, не являється виходом за межі заяви.
Щодо підстав для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
Згідно пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. 
Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Із матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року ухвалено 16 червня 2011 року ( а.с. 85), а копії заочного рішення ОСОБА_2 отримав 05 липня 2011 року, ОСОБА_1 - 08 липня 2011 року ( а.с. 88, 89), заяви про перегляд заочного рішення не подавались, вказане рішення не оскаржувалось. 
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень та інших органів (посадових осіб)» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Такий строк встановлюється для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
За змістом статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Відтак, із матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа (виконавчих листів) до виконання по даній справі встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
У матеріалах даної справи відсутні будь-які дані про те, що виконавчий лист (виконавчі листи) пред`являлися до виконання і мало місце переривання строку пред`явлення виконавчого листа (виконавчих листів) до виконання. 
Щодо поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то колегія суддів звертає увагу, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку.
На думку колегії суддів, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Разом з тим, заявником не наведено наявність причин, які б із часу набрання заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року законної сили, перешкоджали протягом близько 8 років пред`явити стягувачами виконавчий лист (виконавчі листи) до виконання. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в заяві про поновлення пропущеного строку, як на поважну причину заявник вказує, що 02 жовтня 2015 року правлінням НБУ України прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», однак, дана обставина не може бути поважною причиною, оскільки уповноважені особи, призначені в процесі ліквідації, не позбавлені права вчиняти дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання, а крім того, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання станом на 02 жовтня 2015 року уже був пропущений. 
Також колегія суддів погоджується із доводами апеляційних скарг, що новий кредитор прийняв на себе всі ризики пов`язані із правами вимоги. 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, щодо відсутності поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа (виконавчих листів) до виконання та, відповідно, видачі дубліката (дублікатів) виконавчого листа. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи, що судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права (розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки), які є, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 356 ЦПК України, обов`язковою підставою для скасування судового рішення, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення. 
При постановленні нового судового рішення, колегія суддів, із урахування вищевикладених аргументів, приходить до висновку, що заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» слід задовольнити частково.
Змінити сторону виконавчого провадження, а саме: змінити сторону – стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року в справі № 2-2122/11 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити стягувача АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (03056, м. Київ, пров. Ковальський, буд. 19 офіс 115, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 40340222).
У задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити. 
Щодо судових витрат
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надано копію договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2020 року, звіт про виконану роботу із детальним описом виконаних робіт, квитанцію про проведену оплату; ОСОБА_2 надано копію договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2020 року, звіт про виконану роботу із детальним описом виконаних робіт, квитанцію про проведену оплату, 
З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність понесених витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по 1500 грн. кожним та їх співмірність складності справи та виконаним адвокатом обсягу робіт, часу, виплаченого гонорару.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  – задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2020 року – скасувати.
Змінити сторону виконавчого провадження, а саме: змінити сторону – стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 червня 2011 року в справі № 2-2122/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: змінити стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (03056, м. Київ, пров. Ковальський, буд. 19 офіс 115, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 40340222).
У задоволенні заяви в іншій частині– відмовити. 
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1500 грн. понесених судових витрат. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2021 року.

Головуючий                                                                        В.П. Пікуль 

Судді                                                                                Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська