ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 березня 2021 року           справа №360/2356/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Казначеєва Е.Г.,
секретар судового засідання – Мирошниченко О.Л.,
за участю: представника позивача –  Дядько Г.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року  у справі  № 360/2356/20 (головуючий І інстанції Тихонов І.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області)   за позовом   Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа»  до  виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області,  Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області  про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» (далі – КП «Лисичанськтепломережа», позивач) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області (далі – відповідач 1),  в якому просило: 
- визнати протиправними дії щодо відмови у встановленні тарифу на комунальну послугу з постачання теплової енергії, оформленої листом від 17.12.2019 року за № 3342;
-  зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву № 3342 від 17.12.2019 року щодо встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії, разом з доданими документами та прийняти рішення відповідно до Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12.09.2018 року № 239 (а.с. 40-42).
Ухвалою суду від 21.09.2020 року залучено до участі у справі в якості відповідача 2 - Військово-цивільну адміністрацію м. Лисичанськ Луганської області (а.с. 76-77).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 року  позов задоволений: 
- визнано протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо відмови позивачу у встановленні тарифу на комунальну послугу з постачання теплової енергії, оформленою листами від 25.03.2020 року № 1097/01-22 та від 14.05.2020 року №1681/01-20  за заявою позивача від 17.12.2019 року № 7432/01-22;
- зобов`язано відповідача 2 повторно розглянути заяву КП «Лисичанськтепломережа» № 3342 від 17.12.2019 року щодо встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії, разом із доданими до заяви документами та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12.09.2018 року № 239 (а.с. 147-151).  
Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що відповідачем 1 не допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду позивача від 17.12.2019 року № 7432/01-22, оскільки за результатами розгляду вказаної заяви прийнято рішення, що підтверджується витягом з протоколу № 01 засідання виконавчого комітету від 21.01.2020 року. Крім того, розпорядженнями керівника Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області від 11.09.2020 року прийняті рішення № 330 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для релігійних організацій та інших споживачів», № 331 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для бюджетних установ», № 332 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для населення». Таким чином, станом на дату розгляду справи відповідачем 2 розглянуті питання зі встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії (а.с. 159-162).
Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.
Інші учасники  в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
КП «Лисичанськтепломережа» зареєстроване в якості юридичної особи, діє на підставі статуту (а.с. 25-29).
17.12.2019 року позивач звернувся до виконавчого комітету Лисичанської міської ради з заявою про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії (з розрахунками відповідних тарифів), дата вхідної реєстрації 17.12.2019 року № 7432/01-22 (а.с. 7).
13.01.2020 року № 76, 02.03.2020 року № 441 та 29.04.2020 року № 705 позивач звертався до Лисичанського міського голови з листами про надання роз`яснень причин відмови у встановленні економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії (а.с. 8-11).
Листами від 25.03.2020 року № 1097/01-22, від 14.05.2020 року № 1681/01-20 міський голова повідомив позивачу, що на  засіданні виконкому 21.01.2020 року розглянуто проект рішення щодо встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для всіх груп споживачів. За результатами голосування голосів «за» було недостатньо для того, щоб вважати рішенням прийнятим, що підтверджується витягом з протоколу № 01 засідання виконкому від 21.01.2020 року (а.с.12 -15).
Згідно п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від  09.11.2017 року  №  2189-VIII (далі – Закон № 2189, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
За змістом п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону № 2189 до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
До житлово-комунальних послуг належать житлова послуга та комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії (ст. 5 Закону № 2189).
Згідно пп. 2 п. «а» ч. 1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.
Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 896 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року № 291) затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (далі - Порядок № 896).
Згідно п.п. 57, 58 Порядку № 896 для встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води суб`єкт господарювання подає щороку до 01 червня (крім суб`єктів господарювання . що вперше встановлюють тарифи) уповноваженому органові відповідної територіальної громади, на території якої суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) ліцензовану діяльність\надає комунальні послуги, у паперові та електронній формі заяву і розрахунки тарифів на плановий період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами.
Порядок розгляду уповноваженими органами розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, поданих ліцензіатом, встановлюється Мінрегіоном.
Порядок розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12.09.2018 року № 239 (далі - Порядок № 239).  
18 жовтня 2018 року за № 1172/32624 встановлено процедуру розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію. її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих суб`єктами господарювання незалежно від форм власності, які провадять (або мають намір провадити) господарську діяльність із виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення (далі - ліцензована діяльність) і в установленому законодавством порядку отримали відповідні ліцензії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, та суб`єктами господарювання незалежно від форм власності (далі - суб`єкти господарювання), що надають (або мають намір надавати) комунальні послуги, визначені статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (крім послуг із постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії), для подальшого встановлення тарифів відповідно до повноважень, наданих Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні». «Про теплопостачання», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». «Про житлово-комунальні послуги» (частина 1 розділу 1 Порядку № 239).
Згідно ч. 6 розділу 1 Порядку № 239 за результатами розгляду поданих суб`єктом господарювання (заявником) згідно з вимогами цього Порядку розрахунків тарифів органом місцевого самоврядування здійснюється встановлення відповідних тарифів.
Регламент виконавчого комітету Лисичанської міської ради, затверджений рішенням Лисичанської міської ради від 22.06.2017 № 32/441, визначає організаційно-процедурні питання діяльності виконавчого комітету Лисичанської міської ради (далі - Регламент) (а.с. 19-24).
Згідно п.1.2 Регламенту, у своїй діяльності виконавчий комітет керується Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», іншими нормативними актами центральних органів державної влади, рішеннями міської ради, власними рішеннями, розпорядженнями міського голови та цим Регламентом. Затвердження Регламенту, внесення змін та доповнень до нього здійснюється міською радою.    
Розділ ІV Регламенту визначає порядок підготовки питань для розгляду на засіданні виконавчого комітету.
Згідно п. 4.1 Регламенту виконавчий комітету межах своїх повноважень приймає рішення.
Рішення виконавчого комітету є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, які розташовані на території, підпорядкованій раді, а також для виконання службовими особами і  громадянами ( п.  4.2 Регламенту).
Рішення та додатки до рішень виконавчого комітету мають бути оформлені згідно з інструкцією з діловодства в Лисичанській міській раді та вимогами до оформлення документації в органах місцевого самоврядування (п. 4.3 Регламенту).
Рішення та інформації (довідка та інше) до них повинні містити кваліфіковану оцінку обговорювання питання та аргументовану інформацію, викладену стисло, грамотно, зрозуміло і об`єктивно, без повторень та вживання слів і зворотів, які не несуть змістового навантаження (п. 4.4 Регламенту).
Рішення виконавчого комітету оформляється на відповідному Зміст рішення коротко викладається в заголовку, який містить смислове навантаження та починається з прийменника «Про» і складається за допомогою віддієслівного іменника («Про затвердження...», «Про створення...», «Про заходи..», тощо) (п.4.5 Регламенту).
Згідно ч.ч 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
У даному випадку за наслідками розгляду на пленарному засіданні ради заяви позивача про встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії відповідачем 1 не було прийнято рішення про затвердження або про відмову в затвердженні відповідного тарифу.  
Позивач звернувся до відповідача не зі зверненням, а з відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав прийняти відповідне управлінське рішення, в той час як останній протиправно направив йому відповідь у формі листів, отже, уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Виконавчий комітет Лисичанської міської ради на вимогу КП «Лисичанськтепломережа» щодо надання роз`яснень причин відмови встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії, надав лише листи від 25.03.2020 року  № 1097/01-22, № 1681/01-20 від 14.05.2020 року, зі змісту чких вбачається, що на засіданні виконавчого комітету Лисичанської міської ради 21.01.2020 року розглядався проект рішення, за результатами голосування голосів «за» було недостатньо для того, щоб вважати рішення прийнятим.
Згідно витягу з протоколу № 01 від 21.01.2020 року засідання виконавчого комітету Лисичанської міської ради встановлено, що відповідні рішення до пунктів 17, 18 та 19 щодо встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для населення, бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів не прийняті (14-15).
Таким чином, відповідач 1 повинен був обгрунтувати відмову встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії, із зазначенням підстав такої відмови (до них повинні містити кваліфіковану оцінку обговорювання питання та аргументовану інформацію).
Отже, відповідач 1 за результатами розгляду заяви позивача від 17.12.2019 року надав відповідь у формі листів та витяг з протоколу № 01 засідання виконавчого комітету від 21.01.2020 року, які полягають у неналежній формі розгляду заяви позивача, оскільки вищезазначеними нормами не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватися від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду відповідного питання щодо встановлення економічно обґрунтованого тарифу з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач 1 діяв не у спосіб, що передбаченій Конституцією та законами України, яким допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у порушенні порядку прийняття відповідного рішення.
З 03.08.2020 року в місті Лисичанськ Луганської області зареєстрована юридична особа - військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської  області, яка утворена на підставі Указу Президента України від 27.07.2020 року № 293/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», діє на підставі Закону України «Про військово-цивільні адміністрації».                                                                                                                                  
Закон України «Про військово-цивільні адміністрації» визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій, що утворюються як тимчасовий вимушений захід з елементами військової організації управління для забезпечення безпеки та нормалізації життєдіяльності населення в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції, що не має на меті зміни та/або скасування конституційно закріпленого права територіальних громад на місцеве самоврядування.
Згідно абз. 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.
Абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.
Згідно пункту 2 Регламенту військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ  Луганської області, затвердженого розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації від  04.09.2020 року № 266, військово-цивільна адміністрація міста Лисичанська - це тимчасовий державний орган, що здійснює на території міста Лисичанськ повноваження Лисичанської міської ради, її виконавчих органів, голови та інші повноваження, які визначені Законом України «Про військово-цивільні адміністрації»,
Отже, військово-цивільна адміністрація здійснює на території Лисичанської міської ради повноваження як Лисичанська міська рада та і її виконавчих органів.
Щодо посилання відповідача 2 на те, що розпорядженнями керівника Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області від 11.09.2020 року прийняті рішення № 330 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для релігійних організацій та інших споживачів», № 331 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для бюджетних установ», № 332 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для населення». Таким чином, станом на дату розгляду справи відповідачем 2 розглянуті питання зі встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії, колегія суддів зазначає таке.
Апеляційним судом на офіційному сайті Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області знайдено інформацію щодо прийняття станом на дату розгляду справи судом першої інстанції відповідачем 2 рішень від 11.09.2020 року на підставі розрахунків позивача про становлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії, а саме: № 330 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для релігійних організацій та інших споживачів», № 331 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для бюджетних установ», № 332 «Про встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії для населення». 
Отже, станом на дату розгляду справи відповідачем 2 розглянуті питання зі встановлення тарифів на комунальну послугу з постачання теплової енергії.
Водночас, колегія суддів зазначає, що про прийнятті рішення відповідач 2 не повідомив суд першої інстанції, у зв`язку з чим суд першої інстанції був позбавлений можливості надання оцінки прийнятим рішенням відповідача 2 від 11.09.2020 року, тому доводи апелянта не заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок  суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо відмови позивачу у встановленні тарифу на комунальну послугу з постачання теплової енергії, оформленою листами від 25.03.2020 року № 1097/01-22 та від 14.05.2020 року №1681/01-20  за заявою позивача від 17.12.2019 року № 7432/01-22; зобов`язання відповідача 2 повторно розглянути заяву КП «Лисичанськтепломережа» № 3342 від 17.12.2019 року щодо встановлення економічно обґрунтованого тарифу на послугу з постачання теплової енергії, разом із доданими до заяви документами та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12.09.2018 року № 239.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області  - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року  у справі  № 360/2356/20 за позовом   Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа»  до  виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області,  Військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області  про  визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 29 березня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко
            Судді:                                                                                              Г.М. Міронова
                                                                                                                     Е.Г. Казначеєв