ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 р.	Справа № 480/2121/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції І.Г. Шевченко) від 19.08.2020 року (повний текст рішення складено 31.08.20 року) по справі №480/2121/19
за позовом           Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області
до          Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Виконавчий комітет Роменської міської ради, звернувся до Сумського окружного адміністративного судуіз адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Макаренка Олександра Миколайовича, в якій просив визнати протиправними та скасувати постанови від 28.05.2019:
- №4/40-1018/1162-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 2. ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” накладено штраф у сумі 69156гривень;
- №5/40-1018/1163-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності”     накладено штраф у сумі 69156гривень;
- №40-1018/1164-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” накладено штраф у сумі 76840гривень.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що виконання робіт по утепленню приміщень за адресою: Сумська область, м. Ромни, бульвар Шевченка,2 без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій не потребує дозволу на його проведення і після закінчення будівництва об`єкт він не підлягає прийняттю в експлуатацію.Відтак, оскільки Законом України “Про архітектурну діяльність” та Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №903 не передбачено обов`язкове проведення технічного нагляду на об`єкті, проведення будівельних робіт на якому не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, то висновки відповідача про порушення позивачем вимог діючого законодавства є помилковими, а спірні постанови про накладення штрафу є протиправними.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, проведено заміну відповідача,головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Сумській області Макаренко О.М.,на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не були з`ясовані обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права. Вказує, що оскільки замовлені позивачем роботи не є капітальним ремонтом, а отже видом будівництва, який потребує отримання відповідних дозвільних документів від органів державного архітектурно-будівельного контролю, то висновок суду першої інстанції про правомірність застосування до позивача штрафу на підставі оскаржуваних постанов є помилковим.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача,перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що відповідно до статті 41 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, на підставі звернення Роменського ВП ГУНП в Сумській області від 25.02.2019 (вх.№40-1018-892 від 01.03.2019) (а.с.84), Управлінням ДАБК у Сумській області видано наказ №38-П від 18.03.2019 (а.с.85), на підставі якого в період з 21.02.2019 до 29.03.2019 головним інспектором будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Макаренком О.М. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті будівництва: “Капітальний ремонт центрального входу (утеплення) приміщення” за адресою: АДРЕСА_1 : замовником об`єкту будівництва - виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області; генеральним підрядником - ФОП ОСОБА_1 ; генеральним проектувальником - ФОП ОСОБА_2 ; особою, відповідальною за здійснення технічного нагляду - ОСОБА_3 ; головним інженером проекту та особою, відповідальною за здійснення авторського нагляду - Булуєва Світлана Станіславівна.
За результатами перевірки складено акт від 29.03.2019 № 150 (а.с.33-46), яким встановлено порушенняпозивачем, зокрема: 
- п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, абз.1, 2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 “Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт”, ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”, а саме: роботи з виконання утеплення центрального входу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , виконувались без отримання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI); 
- п.11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 “Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт”; ч.8 ст. 36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, а саме: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до Управління ДАБІ у Сумській області з недостовірними даними, зокрема, про: початок будівництва, особу, відповідальну за здійснення технічного нагляду та особу, відповідальну за здійснення авторського нагляду; завдання на проектування не складалося, а замовником не затверджувалось, а також відсутнє відповідне обґрунтування щодо застосування виду теплоізоляційного матеріалу, його товщини, метод закріплення на стінах, вид оштукатурення теплоізоляційного матеріалу із застосуванням відповідної збірної системи до ДБН В.2.6-33:2008 та ДСТУ БВ.2.6-34, тобто проектна документація розроблена не у повному обсязі); 
- ст.11 Закону України “Про архітектурну діяльність”, п.2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007, а саме: замовником не забезпечено здійснення технічного нагляду на об`єкті будівництва у період з 01.08.2018 до 23.10.2018.
29.03.2019 року посадовою особою Управління ДАБІ у Сумській області складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №150-1,150-2 та №150-3, якими зафіксовано вчинення порушень, викладених в акті перевірки (т.1, а.с.102-110) та винесений припис №150 про зупинення підготовчих та будівельних робіт (а.с.111-113).
На підставі висновків перевірки, головним інспектором будівельного нагляду відділу Управління ДАБІ у Сумській області Макаренком О.М. 28.05.2019 року прийнято  постанови:
- №4/40-1018/1162-19 про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 2. ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” накладено штраф у сумі 69156 гривень (т.1, а.с.11-12);
- №5/40-1018/1163-19 про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” накладено штраф у сумі 69156 гривень (т.1, а.с.13-14);
- №40-1018/1164-19 про накладення штрафу на відповідача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якої на підставі п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України “Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності” накладено штраф у сумі 76840 гривень (т.1, а.с.15-16).
Не погодившись із правомірністю вказаних постанов, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що встановлені за наслідком проведеної перевірки порушення вимог діючого законодавства знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а застосування до позивача штрафу на підставі оскаржуваних постанов є правомірним.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно статті 9 Закону України "Про архітектуру діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт)об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” замовник має право виконувати будівельні роботи після:
- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України “Про оцінку впливу на довкілля”.
Згідно п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 “Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт” передбачено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:
- подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;
- видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України “Про оцінку впливу на довкілля”.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.
Відповідно до абзацу шостого частини першої статті 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» поняття будівництво включає: нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт.
Відповідач під час перевірки дійшов висновку, що роботи з виконання утеплення центрального входу нежитлового приміщення за адресою: бульвар Шевченка, 2, м.Ромни, Сумської області є капітальним ремонтом, а отже видом будівництва, який потребує отримання відповідних дозвільних документів від органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до п. 3.7 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" капітальний ремонт - це сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів і функціонального призначення, які передбачають втручання в несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій або інженерних систем і обладнання, у зв`язку з їх фізичним зносом і руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території.
У свою чергу, відповідно до п. 3.17 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво"до реконструкції відносять перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, яка передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечує удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня і якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.
Відповідно до п. 3.24 ДБН А.2.2-3-2014 технічне переоснащення - це комплекс заходів щодо підвищення експлуатаційних властивостей об`єктів виробничого та невиробничого призначення, введений в експлуатацію в установленому порядку, що реалізується шляхом впровадження передових техніки та технологій, оновлення та заміни застарілого та фізично зношеного устаткування новим, більш ефективнішим.
Крім того, Державний комітет України з будівництва та архітектури у своєму листі від 30.04.2003 року № 7/7-401 зазначив, що капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).
Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).
Отже, до капітального ремонту відносяться роботи, пов`язані зі зміною існуючого вигляду раніше експлуатованого приміщення з заміною конструктивних елементів споруди, а при поточному ремонті заміни конструктивних елементів споруди не відбуваються.
Як зазначено в ст. 1 Закону України "Про енергетичну ефективність будівель", термомодернізація будівель - комплекс робіт, спрямованих на підвищення теплотехнічних показників огороджувальних конструкцій будівель, показників споживання енергетичних ресурсів інженерними системами та забезпечення енергетичної ефективності будівель на рівні не нижчому, ніж встановлено мінімальними вимогами щодо енергетичної ефективності будівель, що здійснюється під час виконання робіт з реконструкції, капітального чи поточного ремонту будівель або робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.
Тобто, термомодернізацію будівель розглядають як комплекс заходів із забезпечення (підвищення рівня) енергетичної ефективності будівель та відповідно до Закону України "Про енергетичну ефективність будівель" для термомодернізації будівель не потрібно отримання дозволів на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.
Як встановлено під час розгляду справи, позивачем було здійснено утеплення пінопластом, що не підпадає під визначення капітального ремонту. Крім того, експлуатація будівлі під час ремонту не припинялася.
Отже, замовлені позивачем роботи не є капітальним ремонтом, тому, відповідно, не відносяться до будівельних робіт.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 25 вересня 2018 року у справі №824/207/16-а. 
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того,  відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження №1239 від 20.05.2019 (т.1, а.с.17-23), втручання в несучі конструкції будівлі немає. Несуча здатність зовнішньої цегляної стіни головного фасаду будівлі міської ради, розташованій за адресою: м.Ромни, б-р. Шевченка, будинок № 2, не порушена.
Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України “Про архітектурну діяльність”, під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.
Механізм здійснення технічного нагляду під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств, визначено Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903. 
При цьому, ні вказаний Порядок, ні Закон України “Про архітектурну діяльність” не передбачає обов`язку проведення технічного нагляду на об`єкті, проведення будівельних робіт на якому не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивачем здійснювався саме поточний ремонт з термомодернізації будівлі (утеплення пінопластом), що не є будівництвом, відповідно, не підлягає будь-якому державному (нагляду) контролю, зокрема, отримання дозволу на виконання будівельних робіт та забезпечення здійснення технічного нагляду.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Разом з тим, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів  належними та допустимими доказами обґрунтованість виявлених під час перевірки порушень.
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2019 р. № 236 було доповнено перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 р. пунктом 23, відповідно до якого до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію відносяться роботи з теплової ізоляції введених в експлуатацію житлових будинків (стін, даху, горища, технічного, цокольного, підвального поверхів), що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками.
Вказані зміни набрали чинності 23.03.2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України(справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-рп/99 визначено, що "за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій    статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.    Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього."
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови про накладення на позивача штрафу прийняті 28.05.2019 року, тобто після набрання чинності вказаною постановою КМУ, якою встановлено, що роботи з теплової ізоляції, які проводив позивач не потребують документів, що дають право на їх виконання.
Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.
Відповідно до п. 21 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженимпостановою КМУ від 06.04.1995 № 244, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із п. 22 вказаного Порядку, за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
З огляду на вище викладені норми слід дійти висновку, що результатом розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є, зокрема, прийняття постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у разі з`ясування посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності та вини відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні.
Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, з урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів дійшла висновку, що постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.05.2019 року №4/40-1018/1162-19; №5/40-1018/1163-19; №40-1018/1164-19 є протиправними та підлягають скасуванню у судовому порядку.
Висновки суду першої інстанції про обґрунтованість виявлених за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок,  правомірність застосування штрафу на підставі оскаржуваних постанов, колегія судів вважає помилковими з вищезазначених підстав.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі “Ґарсія Руіз проти Іспанії” (GarciaRuiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
У відповідності до    ст. 139 КАС України, судові витрати позивача зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3227 грн. 28 коп. та за подання апеляційної скарги 4840 грн. 92 коп. підлягають розподілу, шляхом стягнення вказаних сум за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року по справі №480/2121/19 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.05.2019 року №4/40-1018/1162-19; №5/40-1018/1163-19; №40-1018/1164-19.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 26, код ЄДРПОУ 37471912) на користь Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області (42000, Сумська область, м.Ромни, б-р Шевченка, буд.2, код ЄДРПОУ 04057988)  витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3227 (три тисячі двісті двадцять сім) грн. 28 коп. та за подання апеляційної скарги 4840 (чотири тисячі вісімсот сорок) грн. 92 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  10.03.2021 року