ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року	Львів	Справа № 460/1042/20 пров. № А/857/12729/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року в справі №460/1042/20 (суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК про визнання дій протиправними,- 

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1    звернулась в суд з позовом до Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК, в якому просила: а) визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК щодо прийняття рішення у невнесенні змін в рішення ВЛК за заявою по встановленню причинного зв`язку смерті у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 від 21 вересня 2016 року Протокол № 865; 
б) зобов`язати Військово-лікарську комісію Західного регіону, 16 регіональну ВЛК прийняти рішення по встановленню причинного зв`язку смерті у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини третьої статті 24 Закону України ,,Про військовий обов`язок та військову службу” та п. 21.9 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 ,,Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України” (зареєстрований у МЮ України 17.11.08 р. за № 1109/15800).
Рішенням від 29 травня 2020 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнити частково.
Визнав протиправним і скасував рішення 16 Регіональної військово-лікарської комісії, викладене у формі листа від 29.01.2020 №94, яким відмовлено у зміні формулювання в протоколі засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 21.11.2016 №865 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, що захворювання і причина смерті ОСОБА_2 ,,Захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН” замість ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН”.
Також суд зобов`язав Військово-лікарську комісію Західного регіону, 16 регіональної ВЛК (вул. Стрийська, 73А, м. Львів, Львівська область, 79031, код ЄДРПОУ 08380628) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.12.2019 щодо перегляду питання по встановленню причинного зв`язку смерті колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин наданих судом у рішенні. 
У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання 16 Регіональної військово-лікарської комісії прийняти рішення по встановленню причинного зв`язку смерті у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини третьої статті 24 Закону України ,,Про військовий обов`язок та військову службу” та п. 21.9 Наказу Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402 ,,Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України” (зареєстрований у МЮ України 17.11.08 р. за № 1109/15800)  суд відмовив.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Військово-лікарська комісія Західного регіону, 16 регіональна ВЛК подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень,  наданих йому, зокрема, положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силаж України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008.
Так, відповідно до п.21.30 глави 21 розділу ІІ Положення постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.
Пунктом 21.5 глави 21 передбачено вичерпний перелік формулювань, в яких приймаються постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Зокрема, формулювання, в яких приймаються постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань щодо військовослужбовців, у яких захворювання виникло при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав визначені у підпунктах ,,ж” та ,,з” п. 21.5. Та основна відмінність цих пунктів полягає в тому, чи захворювання, каліцтво, поранення наступили під час участі в бойових діях, які велися на території іншої держави чи при виконанні операцій Місії ООН на території інших держав, де не велися бойові дії.
У протоколі ВЛК Західного регіону від 21.11.2016 №865 при встановленні причинного зв`язку захворювання у колишнього військовослужбовця старшого прапорщика ОСОБА_2 було зазначено пп. ,,з” п.21.5, оскільки документи, які б підтверджували участь такого в бойових діях у складі миротворчих Сил ООН долучено не було.
Натомість позивач у заяві, з якою зверталася до відповідача, не просила змінити підпункт ,,з”  на підпункт ,,ж” , а змінити формулювання самого п. ,,з”, що, на переконання апелянта є неприпустимим для суб`єкта владних повноважень.
Вважає, що діяв на підставі та в межах закону, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
З огляду на викладене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального і процесуального права. 
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав  вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи,  що ОСОБА_2 проходив військову службу з 20.11.1995 по 13.09.2016, що підтверджується довідкою, виданою Рівненським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 22.01.2020 №12/1/74 (а. с. 40).
Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) від 27.01.2016 старший прапорщик ОСОБА_2 був увільнений від займаної посади без виключення зі списків особового складу військової частини та призначений до складу 18 окремого вертолітного загону Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго, місто Гома (а. с. 27).
Згідно з довідкою, виданою у вересні 2016 року №161 військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ОСОБА_2 з 09 лютого 2016 року по 13 вересня 2016 року на підставі Закону України від 19.09.2013 №582-VII ,,Про схвалення рішення Президента України про направлення національного контингенту для участі України в Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у ДР Конго” проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (18 окремий вертолітний загін українського національного контингенту Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго, місто Гома) (а. с. 41). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у результаті зупинки серця, що пов`язана з гострою проміелоцитарною лейкемією, що супроводжувалась внутрішньою кровотечою у шпиталі ,,Nakasero” м. Камиала Республіки Уганда, і відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.11.2016 №269 був виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Водночас вказано, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби  відповідно до пункту 3 частини третьої статті 24 Закону України ,,Про військовий обов`язок та військову службу” (а. с. 27).
Згідно з витягом із протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 21.11.2016 №865 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця згадане вище захворювання ОСОБА_2 підтверджене такими документами: витягом з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 №108 від 14.09.2016, матеріалами службового розслідування (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №193 від 13.09.2016), висновком медичної експертизи РМ 2373/16 від 14.09.2016 Pathology Services Company Limited (м. Камиала, Республіки Уганда, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.09.2016 виданого посольством України в республіці Кенія та медичного свідоцтва про смерть №5529 від 14.09.2016, виданого моргом м. Камиала, Республіки Уганда. Відповідно до перелічених документів причиною смерті ОСОБА_2 13.09.2016 стало: ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН” (а. с. 43).
Листом Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 25.07.2019 позивачу на її заяву повідомлено, що відповідно до медичного свідоцтва про смерть №5229, виданого місцевим моргом м. Кампала від 14.09.2016, смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Інших даних стосовно його смерті в документах військової частини НОМЕР_1 не виявлено (а. с. 26).
19.12.2019 позивач, яка є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , звернулася до відповідача з проханням змінити формулювання в протоколі засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 21.11.2016 №865 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця і вказати, що причиною смерті ОСОБА_2 є  ,,Захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН” замість ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН” (а. с. 5-6).
Листом 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 27.12.2019 №1383 позивачу було повідомлено, що військово-лікарська комісія подала запит на витребування особової справи, довідки про проходження військової служби та довідки, яка підтверджує участь у бойових діях ОСОБА_2 , після ознайомлення з якими буде надана відповідь на її звернення. Разом з тим, заначено, що при зверненні Дубенського ОМВК у ВЛК Західного регіону ці документи не надавались (а. с. 7).
В подальшому, листом відповідача від 29.01.2020 №94 було відмовлено у задоволенні заяви позивача від 19.12.2019 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 участь у бойових діях не брав, а тому немає підстав змінювати формулювання причинного зв`язку його смерті, зазначеного в протоколі засідання Комісії від 21.11.2016 №865. Водночас вказано, що при розгляді такого питання перевірялись документи, долучені позивачем до заяви, а також довідка про проходження служби і довідки, яка підтверджує його участь у бойових діях (а. с. 8).
Разом з тим, у роз`ясненнях від 13.02.2020 №139 16 Регіональною військово-лікарською комісією у відповідь на звернення позивача було зазначено, що постанова про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 за протоколом засідання ВЛК Західного регіону №865 від 21.11.2016 встановлена обґрунтовано і підстав для її перегляду немає (а. с. 43-44).
Вважаючи рішення відповідача, викладене у листі, яким відмовлено у внесенні змін у постанову Військово-лікарської комісії Західного регіону, прийняту на засіданні від 21.11.2016 (Протокол №865) щодо причинного зв`язку смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що рішення 16 регіональної ВЛК, викладене у листі від 29.01.2020 №94, винесене поверхнево без врахування всіх обставин, які мають значення для його прийняття, а тому не відповідає критеріям правомірності, визначеним у статті 2 КАС України. Відтак, є протиправним і підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до статті 1 Закону України ,,Основи законодавства України про охорону здоров`я” від 19 листопада 1992 року №2801-XII (надалі - Закон №2801-XII) законодавство України про охорону здоров`я базується на   Конституції України   і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.
Так, статтею 70 Закону №2801-XII передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних,   встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою   та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регламентовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим   наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008   (далі - Положення №402).
Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема,   визначення причинного зв`язку   захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби,   а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
У відповідності до п.2.1 розділу II Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Підпунктом 21.30 пункту 21 Положення №402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення.
Відповідно до п.п.21.5 п.21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв щодо військовослужбовців, у яких захворювання виникло при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, приймаються, зокрема, в таких формулюваннях :
ж) ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН” - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності і він визнаний учасником бойових дій;
з) ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН” - якщо захворювання виникло у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де не велись бойові дії, або захворювання, що виникло до виконання миротворчих операцій Місії ООН, за період служби у складі миротворчого контингенту досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі і тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Зі змісту наведених вище формулювань колегія суддів вбачає, що різниця між вказаними підпунктами полягає в тому, що п. ,,ж” пов`язує виникнення захворювання, поранення у військовослужбовця при виконанні миротворчих операцій Місії ООН на території інших держав, де велися бойові дії, під час участі військовослужбовця в бойових діях у складі миротворчих Сил ООН.
Згідно з п. 21.7 Розділу II Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої   наказом Міністра оборони України №36 від 06.02.2001   (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Матеріалами справи підтверджується, що 21.11.2016 ВЛК Західного регіону винесла постанову (протокол №865) про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 у формулюванні такого змісту: ,,Захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН”. 
Вказане формулювання відповідає змісту підпункту ,,з” пункту 21.5 Положення №402. 
Зазначена вище постанова була прийнята на підставі наступних документів: витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 №108 від 14.09.2016, матеріаліви службового розслідування (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №193 від 13.09.2016), висновку медичної експертизи РМ 2373/16 від 14.09.2016 Pathology Services Company Limited (м. Камиала, Республіки Уганда), свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 29.09.2016, виданого посольством України в Республіці Кенія ,та медичного свідоцтва про смерть №5529 від 14.09.2016, виданого моргом м. Камиала, Республіки Уганда.
Не заперечуючи щодо застосування відповідачем пп. ,,з” при визначенні причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 , що послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач – дружина загиблого військовослужбовця ОСОБА_1 заявою від 19.12.2019 просила відповідача змінити формулювання в протоколі засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону від 21.11.2016 №865 по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця і вказати причиною смерті ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих СИЛ ООН” замість ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН”, при цьому вказавши, що поняття ,,проходження військової служби”  є вужчим від поняття ,,виконання обов`язків військової служби”.
Оцінюючи відмову відповідача у зміні такого формулювання, викладену у листі від 29.01.2020 №94, колегія суддів погоджується з апелянтом, що такий діяв відповідно до норм, що регулюють спірні відносини.
Так, згідно з абз. 5 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402, ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, що означає, зокрема, і чітке дотримання відповідачем формулювань причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, які вказуються у постановах.
Оскільки формулювання ,,Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих СИЛ ООН”, яке ОСОБА_1 пропонувала прийняти 16 Регіональній ВЛК у своїй заяві від 17.12.2019 Положенням №402 не передбачено, відповідач, на переконання колегії суддів, діяв правомірно, відмовивши останній у внесенні таких змін до постанови.
При цьому колегія суддів враховує норму ч.2 ст.19 Конституції України, яка означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач діяв у відповідності до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Суд першої інстанції на наведені обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо протиправності дій та рішень відповідача. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, порушив норми матеріального права, неповно дослідив обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 243,  310, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військово-лікарської комісії Західного регіону, 16 регіональної ВЛК задовольнити. 
Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі №460/1042/20 та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 28.01.2021.