ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 січня 2021 року           справа №360/3181/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Геращенка І.В., Міронової Г.М.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 р. у справі № 360/3181/20 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська)  за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                           ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі – відповідач, УПФУ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 07 серпня 2020 року № 66 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди отримання допомоги по безробіттю з 23 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року; до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 06 серпня 1992 року по 30 квітня 2000 року у Відкритому акціонерному товаристві “Краситель” та з 01 травня 2000 року по 25 лютого 2002 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Ефір-Краситель”; зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом “а” статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” в редакції до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення”, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23 січня 2020 року рішенні № 1-р/2020, як особі, яка працювала до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.  
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року відмовлено в задоволені позовних вимог 
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наданий час існує колізія в застосуванні законодавства до спірних правовідносин, а саме Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» або Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058. Судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано те, що до пенсії мають застосовуватися саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Коституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою від 01 липня 2020 року, зареєстрованою за № 20, про призначення пенсії за віком, додавши до неї документи за переліком (арк. спр. 19-22, 63).
Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області листом від 23 липня 2020 року № 69-65/Г-21/8-1241/20 повідомило позивача про необхідність подання додаткових документів (арк. спр. 36-37). 
29 липня 2020 року позивачем подано до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області заяву від 29 липня 2020 року за № ВЕБ-12415-Ф-С-20-045561, додавши до неї документи за переліком (арк. спр. 23, 93-94, 98-100).
Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком складає 28 років 04 місяці 27 днів, відомості щодо обчислення та зарахування пільгового стажу роботи за списком № 1  – відсутні. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 06 серпня 1992 року по 30 квітня 2000 року апаратником синтезу 3 та 4 розряду у Рубіжанському виробничому об`єднанні “Краситель” та з 01 травня 2000 року по 25 лютого 2002 року апаратником синтезу 4 розряду у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Ефір-Краситель”. До страхового стажу позивача не зараховано період отримання допомоги по безробіттю з 23 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року (арк. спр. 58, 58 зв., 59, 59 зв.).
Відповідно до протоколу від 09 липня 2020 року № 124150001947 позивач не має права на пенсію (арк. спр. 58).
На час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії позивач досягла 46-річного віку, про що свідчить паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , виданий 27 серпня 2018 року (арк. спр. 10, 82 зв.).
Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області рішенням від 07 серпня 2020 року № 66 “Про відмову в призначенні пенсії згідно з пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 ” відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного пільгового стажу роботи та у зв`язку з недосягненням віку, з якого призначається пенсія (арк. спр. 38-39, 85 зв.-86).
Відповідно до записів у трудовій книжці від 08 червня 1971 року серії НОМЕР_2 (арк. спр. 12-15, 63 зв.-66, 96) у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 : з 06 серпня 1992 року по 30 квітня 2000 року працювала у Рубіжанському виробничому об`єднанні “Краситель”, яке в подальшому перейменоване у Відкрите акціонерне товариство “Краситель”, апаратником синтезу 3 та 4 розряду цеху № 8 та цеху № 12; з 01 травня 2000 року по 25 лютого 2002 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю “Ефір-Краситель” на посаді апаратника синтезу 4 розряду; з 23 квітня 2009 року отримувала допомогу по безробіттю у Рубіжанському міському центрі зайнятості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною 2  статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ визначено призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»№1058 (далі Закон №1058), який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, з 1 січня 2004 року Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Пунктом 16 наведеного розділу Закону №1058 визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Згідно положень статті 9 Закону № 1058,  за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3)пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" може бути призначена пенсія за вислугу років.
Таким чином, з 01 січня 2004 року питання призначення пенсій за віком у тому числі на пільгових умовах, визначається положеннями Закону №1058.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058, у редакції, чинній на момент звернення позивача до УПФУ і на момент досягнення нею 45 років, установлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, на час звернення із заявою про призначення пенсії позивач не досягла встановленого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV пенсійного віку – 48 років 6 місяців, а тому відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо посилання позивача на положення статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788XII та рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р.  № 1-р/2020,  суд зазначає наступне.
Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, яким обґрунтоване оскаржуване судове рішення, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Також зазначено, що стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
За вказаним вище рішенням Конституційного Суду України, застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;…»
При цьому, конституційне провадження у вказаній справі Конституційний Суд України відкрив ухвалою від 13 січня 2016 року№ 1-у/2016. Водночас, конституційне подання отримано Конституційним Судом України 08.04.2015.
Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 набрав чинності з 1 січня 2004 року. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, з 1 січня 2004 року Закон № 1058- IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до п. 2 розділу XV Закону № 1058-IV було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Пунктом 16 наведеного розділу Закону № 1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
У наступному, Закон № 1058-IV доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017, зокрема статтею 114, яка визначає порядок призначення пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Пунктом 2 розділу XV Закону № 1058-IV, у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Також абзацом 2 п. 16 розділу XV Закону № 1058-IV, у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, передбачено, що положення  Закону України «Про пенсійне забезпечення»  застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Отже, призначення громадянам пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 1) врегульовувалось Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788 у період з січня 1992 року по 10 жовтня 2017 року. Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, були внесені зміни до Закону № 1058, який, крім іншого, було доповнено розділом XIV-1.
Таким чином, на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії до УПФУ, пенсія за віком на пільгових умовах (список 1) призначається на умовах Закону № 1058-IV, яким передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах жінкам, які народилися, зокрема,   1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року, після досягнення 48 років 6 місяців.
Закон України № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, в часі був прийнятий пізніше ніж Закон № 213, окремі норми якого визнавались неконституційними, тому за загальним правилом слід користуватися нормами Закон України № 2148-VIII.
Отже, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 1) регулюється Законом № 1058-IV (з урахуванням змін та доповнень).
Крім того, положення Закону №1058, які визначають порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не визнавались такими, що не відповідають Конституції України.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 р. у справі № 360/3181/20 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 р. у справі № 360/3181/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 27 січня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                   І.В. Геращенко 

                                                                                                           Г.М. Міронова