КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
Справа № 753/1035/21
Апеляційне провадження № 33/824/1289/2021
 
01 березня 2021 року                                                                                  м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду  м. Києва від                      27 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за                                     ст. 124 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
 
постановою Дарницького районного суду  м. Києва від 27.01.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 27.09.2020 о 17 год 10 хв на проспекті Бажана, 9 у м. Києві, рухався на велосипеді під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого автомобіль марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 здійснив на нього наїзд, що призвело до пошкодження даного автомобіля та травмування ОСОБА_4 .
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та його законний представник - мати ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, у якій просили скасувати постанову суду першої інстанції та  ухвалити нову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1      ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Апелянти посилаються на те, що суд позбавив можливості ОСОБА_1 прийняти участь у судовому засіданні та надати відповідні пояснення, оскільки не повідомив про день та час розгляду адміністративного матеріалу. Судова повістка була залишена працівниками поштового зв`язку у вхідних дверях помешкання, де він проживає 27.01.2021 приблизно о 18 год, тобто на час розгляду суд не мав даних про отримання ним повістки. Матеріали справи не містять даних про те, що у нього чи його матері відбиралися письмові пояснення працівниками Управління патрульної поліції у                  м. Києві з приводу ДТП та що їх ознайомили з протоколом про адміністративне правопорушення. Працівники поліції також не викликали його для дачі пояснень, а тому зазначення у протоколі про те, що він та його матір на неодноразові виклики не з`являлися не відповідає дійсності. Вважають, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, а висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 є передчасними. Відповідно до протоколу огляду місця ДТП зіткнення відбулося на нерегульованому пішохідному переході. З пояснень водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 та плану - схеми дорожньої події вбачається невідповідність свідчень та показів щодо зупинки та розміщення автомобіля «Опель» після зіткнення. Так, згідно пояснень ОСОБА_3 вона відразу загальмувала та вийшла з автомобіля. А згідно пояснень ОСОБА_5 автомобіль повернув наліво після зіткнення, а потім зупинився. Ці пояснення написані одним почерком. З план - схеми вбачається, що автомобіль було розміщено на повороті справа по вул. Бажана на заїзд у двір. Насправді мати велосипедиста стояла на тротуарі і починала свій рух щодо переходу на протилежну сторони дороги на нерегульованому пішоходному переході, а                   ОСОБА_1 рухався по краю дороги і мав намір переходу на протилежну сторону вулиці. Зіткнення відбулося саме на пішохідному переході, про що свідчить наявність уламку бокового дзеркала на цьому переході. Автомобіль після зіткнення відразу не зупинився, а  зупинився лише тоді, коли мати побачивши падіння сина, догнала автомобіль та почала ударяти по багажнику. Вважають, що саме ОСОБА_3 порушила вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху та не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , а тому адміністративна відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, виключається через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.
ОСОБА_2 також підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Вислухавши пояснення апелянтів, адвоката Коваленка С.В. та адвоката Пальоха В.Г., вивчивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, який  відповідає вимогам ст. 256 КУпАП з огляду на те, що ці вимоги є загальними. Апелянти пов`язують невідповідність протоколу про адміністративне порушення з тим, що при його складенні не було відібрано пояснень від ОСОБА_1 , проте зазначені обставини не є підставою для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам закону.

Так, у адміністративному матеріалі відсутні пояснення ОСОБА_1 , проте такі пояснення надані при розгляді апеляційної скарги та враховуються при ухваленні цієї постанови.

Пояснення ОСОБА_6 , які викладені у апеляційній скарзі та які ним надані під час розгляду апеляційної скарги відрізняються. Так, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що зіткнення відбулося на нерегульованому пішохідному переході, він рухався по краю дороги та мав намір переходу на протилежний бік вулиці. А при розгляді матеріалу ОСОБА_1 вказав, що він об`їжджав калюжу взявши вліво та зіткнення відбулося перед пішохідним переходом.

Так само суперечливими є пояснення ОСОБА_2 , яка у підтвердження того, що є матір`ю ОСОБА_1 надала для огляду свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , видане відділом РАГС Авдіївського міського управління юстиції в Донецькій області. За версією, викладеною у апеляційній скарзі, на час зіткнення вона уже перебувала на пішохідному переході, проте при розгляді матеріалу вказала спочатку, що стояла на бардюрі, а надалі змінила пояснення та вказала, що стояла після бардюра.

Відповідно до п. 6.7 Правил дорожнього руху велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Відповідно до п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Якщо враховувати пояснення апелянтів про те, що  ОСОБА_2 уже перебувала на нерегульованому пішохідному переході під час ДТП, то ОСОБА_1 мав також надати їй дорогу, виконавши п. 18.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 також не заперечує, що зіткнення відбулося під час керування ним велосипедом. 

Натомість пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 узгоджуються між собою та з поясненнями водія ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснень цих свідків велосипедист рухався по середині дороги та коли з ним порівнявся автомобіль Опель д.н.з. НОМЕР_1 , велосипедист різко повернув вліво, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Зазначені свідки були на місці ДТП, що підтверджується рапортом поліцейського роти (батальйону) полку № 2 УПГ у м. Києві М. Прокопенко.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За вказаних обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що                   ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянтів про неправомірність дій працівників поліції щодо оформлення адміністративного матеріалу не можна визнати обгрунтованими, оскільки будь - яких скарг на дії працівників поліції ні ОСОБА_1 , ні                            ОСОБА_2 не подавали.

Фактично у апеляційній скарзі, і при розгляді адміністративного матеріалу апелянти не заперечували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, проте вважають, що у даній ДТП є і вина іншого учасника - водія автомобіля  «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Разом з тим, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд розглядає протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали лише відносно особи щодо якої складено такий протокол та встановлює наявність чи відсутність вини саме цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

 Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду  м. Києва від 27 січня 2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                    Л. Д. Махлай