ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 р.	Справа № 520/3798/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 27.08.20 року по справі № 520/3798/2020
          за позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський"  
          до            Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради                    
          про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський" (далі за текстом - заявник, суб`єкт господарювання, Товариство), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог): 1) визнання протиправними дій Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з приводу проведення позапланової перевірки об`єкту за адресою м. Харків, майдан Павлівський, 2 на підставі Направлення для проведення планового (позапланового) заходу №1075-к від 04.11.2019р., Направлення №81-Н від 24.01.2020р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019р. № 1075-Пр-У, Направлення № 148-Н від 13.02.2020р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019р. №1075-Пр-У; 2) визнання протиправним та скасування Припису від 19.11.2019р. №1075-Пр-У; 3) визнання протиправним та скасування Постанови №11/619/0/250-20-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.02.2020 р. щодо накладення штрафу у розмірі 75.672,00 грн.
Аргументуючи ці вимоги зазначив, що перевірку було призначено протиправно без обов`язкового погодження центрального органу виконавчої влади. Крім того, не були розміщенні відомості про проведення перевірки на офіційному сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю. Вказане свідчить про безпідставність та незаконність призначеної перевірки. Також позивач вказав, що позапланова перевірка протиправно  здійсненна без присутності суб`єкта містобудування. Тому, позивач не погоджується з її результатами, вважає рішення та дії Інспекції необґрунтованими, а рішення за результатами  перевірки винесеними з порушенням чинного законодавства та таким, що підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2020р. позов  залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що із наведеними в оскаржуваному рішенні висновками  не погоджується, та вважає їх передчасними, а рішення таким, що прийняте без врахування дійсних обставин у справі, що в свою чергу призвело до порушення норм матеріального права. Вказує, що на день винесення оскаржуваного рішення, у відповідності до ухвали від 18 серпня 2020 року в справі №520/14022/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський" на згадувану в рішенні постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі № 520/14022/19.  Вказує, що перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), відповідно до абз. 6 ч.1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження Державної архітектурно- будівельної інспекції України. Посилається на те, що перевірку було проведено без обов`язкового погодження центрального органу виконавчої влади та те, що перевірку було проведено за відсутності суб`єкта містобудування. Зазначає, що судом першої інстанції не надано юридичної оцінки підтвердженню повноважень самопредставництва підписанта від імені відповідача, яким було подано та прийнято судом (про що згадується у рішенні) відзив відповідача на позов та заперечення на відповідь на відзив. Також, посилаючись на положення ч. 2, 4 ст. 94 КАС України,  п. 8 розд. 10 зазначених Національним стандартом України правил і вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 №55 зазначає, що оскаржуване рішення окрім того прийняте зважаючи на подані відповідачем копії документів, що не були належним чином засвідченими та не можуть вважатися допустимими, згідно висновків Верховного Суду в Постанові №160/7887/18 від 08.05.2019р.  На підставі вищевикладеного просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 року по справі № 520/3798/2020 повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. 
Від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, за підписом ОСОБА_1 , в якому зазначає, що вважає зазначене рішення суду першої інстанції вважає таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим. Категорично не погоджується з доводами апеляційної скарги ТОВ Торговий дім «Павловський», вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Колегія суддів зазначає, що розгляд справи неодноразово було відкладено у зв`язку з відсутністю доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи. Також учасники справи повідомлені на електронні адреси яка міститься в матеріалах справи.  
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши  рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи владним суб`єктом, Інспекцією подані докази відповідності закону оскаржених рішень.
Колегія суддів погоджується з  висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Заявник у тексті позову визнає проведення будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень за адресою - майдан Павловський, 2 у м. Харкові .
Належність заявникові речових прав власності на цей об`єкт нерухомого майна учасниками справи визнається.
Як встановлено судом першої інстанції  та не оспорюється позивачем, що наказом Інспекції від 04.11.2019р. №456 була призначена позапланова перевірка заявника з питання дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а саме нежитлових приміщень підвалу № ІІІ-VІІІ, ІІІа, VІІа, 1-го поверху №СХХІ, СХХІV-СХХVІІІ, СХХХ, СХІХ, СХХІХ, антресолі №5 за адресою: м. Харків, майдан. Павловський, 2 .
Приводом до видання згаданого наказу послугувало звернення ОСОБА_2 від 24.10.2019р. (вх.. №П-521/0/248-19 від 24.10.2019р.)
Результати перевірки, проведеної на підставі наказу від 04.11.2019р. №456 та відповідно до направлення від 04.11.2019р. №1075-н були оформлені актом №1075-А від 19.11.2019р. (далі за текстом - Акт №1).
У тексті Акту №1 Інспекцією встановлено вчинення Товариством низки порушень у сфері містобудівної справи, а саме: 
1) п. 1. ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт (затверджений постановою КМУ №466 від 13.04.2011р.; далі за текстом - Порядок виконання №466), абз.3 ст.5 Закону України «Про основи містобудування», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» шляхом проведення будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1); 
2) ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (затверджений постановою КМУ № 903 від 11.07.2007р.; далі за текстом - Порядок здійснення авторського нагляду №903) шляхом проведення будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень без забезпечення здійснення авторського та нагляду; 
3) ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (затверджений постановою КМУ №903 від 11.07.2007р.; далі за текстом - Порядок здійснення технічного нагляду №903) шляхом проведення будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень без забезпечення здійснення технічного нагляду.
Із посиланням на Акт №1 Інспекцією в особі Головного спеціаліста сектору інспекційної роботи 19.11.2019р. було прийнято та видано представнику ТОВ за довіреністю припис № 1075-Пр-У від 19.11.2019р., де викладені вимоги про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності у строк до 19.01.2020р., а саме: в частині проведення будівельних робіт з капітального ремонту нежитлових приміщень (зокрема роботи з підсиленням несучих колон з поліпшенням їх експлуатаційних показників) без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, без проектної документації.
Крім того, із посиланням на Акт №1 Інспекцією 19.11.2019р. було прийнято Припис №1075-Пр-З про зупинення підготовчих та будівельних робіт.
Суд першої інстанції зазначив, що Припис Інспекції №1075-Пр-У від 19.11.2019р. та Припис Інспекції №1075-Пр-З від 19.11.2019р. були виконані заявником шляхом складання повідомлення про початок виконання будівельних робіт», до якого долучались: копія договору підряду № ТН10092019 від 10.09.2019р.; копія кваліфікаційного сертифікату АТ №003003 від 24.05.2014р.; копія наказу №10/09 від 10.09.2019р. про здійснення технічного нагляду; копія договору підряду № АН 10092019 від 10.09.2019р.; копія кваліфікаційного сертифікату серії АР №012060 від 09.06.2016р.; копія наказу №10/09-1 від 10.09.2019р. про призначення відповідального для проведення авторського нагляду.
Під час розгляду справи №520/14022/19 судом не було виявлено обставин невідповідності закону рішення Інспекції про призначення заходу державного нагляду (контролю), порушення Інспекцією процедури проведення заходу державного нагляду (контролю), невідповідності закону приписів Інспекції № 1075-Пр-У від 19.11.2019р. та  №1075-Пр-З від 19.11.2019р.
З метою перевірки стану виконання припису від 19.11.2019р. №1075-Пр-У Інспекцією 23.01.2020р. було видано наказ №22.
Як встановлено судом першої інстанції, доказів оскарження заявником цього наказу до суду або адміністративного органу вищого рівня матеріали справи не містять.
Результати перевірки, проведеної на підставі наказу Інспекції від 23.01.2020р. №22 та відповідно до направлень №81-н від 24.01.2020р. та №148-н від 13.02.2020р. оформлені актом від 14.02.2020р. №81/48-А (далі за текстом - Акт №2).
У тексті Акту №2 Інспекцією встановлено вчинення Товариством  порушень: ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 п.3, п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (затверджений Постановою КМУ №461 від 13.04.2011р.; далі за текстом - Порядок прийняття в експлуатацію №461) шляхом закінчення будівельних робіт і початку фактичного використання   приміщень № III-VIII, ІІІа, VІІа, 1-го поверху № СХХІ, СХХІУ-СХХУІІІ, СХХХ, СХІХ, СХХІХ за адресою м-н. Павловський, 2, м. Харків, (функціонування комерційного магазину «BROKARD» зі розміщенням торгівельного обладнання (стелажі, стійки), парфумерних товарів, реєстраторів розрахункових операцій та продажу товару за касовим чеком від 10.02.2020р. №2826) без введення в експлуатацію у встановленому законом порядку.
Із посиланням на Акт №2 Інспекцією були прийняті припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.02.2020р. №81/148-Пр-у та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.220р., які вручені представнику Товариства за довіреністю 14.02.2020р..
Таким чином,  суд першої інстанції зазначив, що Товариство було обізнано із датою, час та місцем розгляду питання про накладення штрафу.
На підставі Акту перевірки №2 Інспекцією від 27.02.2020р. прийнято постанову №11/619/0250-20-П, якою визнано ТОВ ТД  «Павловський» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України № Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75 672,00грн.
На виконання вимог припису від 14.02.2020р. №81/148-Пр-у, ТОВ ТД "Павловський" повідомило Інспекцію листом від 12.03.2020р. вих.№12/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на підтвердження чого надано виписку із Інтернет сторінки сайта Державно-архітектурно будівельної інспекції України з інформацією про реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт №ХК 06120661072 та про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 141200720637. (а.с.129)
Проте, одночасно із цим не погоджуючись із відповідністю закону діянь Інспекції з приводу проведення позапланової перевірки, приписом №1075-Пр-У від 19.11.2019р., а також постановою про застосування штрафу, заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Частиною 2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зміст та обсяг повноважень органів архітектурно-будівельного контролю на перевірку дотримання особами вимог закону у сфері будівельної справи, а також приводи, способи та порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Так, за визначенням ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Наведене визначення за критерієм - предмет правового регулювання має пріоритет у застосування порівняно із визначенням державного нагляду (контролю), наведеного у ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
При цьому, у силу ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Абзацом 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакцій чинній станом на час прийняття рішення про проведення позапланової перевірки) передбачено, що підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом.
Частинами 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» унормовано, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Пунктом 4 абз. 6 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Водночас із цим, ч.5 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст.1, ст.3, ч.ч. 1, 4, 6-8, абз.2 ч.10, ч.ч. 13 і 14 ст.4, ч.ч.1-4 ст.5, ч.3 ст.6, ч.ч.1-4, 6 ст.7, ст.ст.9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст.22 цього Закону.
Обов`язковість проведення планового чи позапланового заходу нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання (або особи, уповноваженої керівником) передбачена ч.11 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відтак, із змісту ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не витікає існування у заявника суб`єктивного права (або матеріального інтересу) на обов`язкову участь у заході нагляду (контролю) у сфері будівельної справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ТОВ ТД "Павловський"  обґрунтовує позовну заяву виключно незгодою товариства з процедурою проведення перевірки, а саме з тим, що перевірку проведено без обов`язкового погодження центрального органу виконавчої влади та те, що перевірку було проведено за відсутності суб`єкта містобудування.     
Проте, як вбачається з Актів перевірки №1075-А від 19.11.2019р. та № 81/148-А від 14.02.2020р., наданих до суду першої інстанції, самим позивачем,  вбачається, що уповноваженим представником суб`єкта містобудування (Позивача) - Фатєєвою Н.Я. під час перевірки посадовій особі Інспекції на підтвердження своїх повноважень було надано довіреність, видану на ім`я Фатєєвої Н.Я. від 30.03.2017 року № НВІ 654315.
Повноваження Фатєєвої Н.Я., як уповноваженої особи  ТОВ ТД "Павловський", позивач не оспорює. 
Під час проведення перевірок уповноважений представник ТОВ ТД "Павловський" Фатєєва Н.Я. правом не допуску до перевірки не скористалась.
Зауважень уповноваженого представника ТОВ ТД "Павловський" Фатєєвої Н.Я. щодо проведення перевірок вищезазначені акти не містять. 
Отже, твердження позивача про те, що його притягнуто до відповідальності без його участі є необґрунтованим, оскільки останній в особі свого уповноваженого представника, як того вимагає законодавство, був присутній під час проведення перевірки та допустив Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, до проведення перевірок, наведене вбачається з позову та наданих позивачем документів. 
Суд зазначає, що особа, яка вважає порушеними порядок і підстави призначення перевірки, має захищати свої права через не допуск посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск відбувся, предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень законодавства, за дотриманням якого слідкують органи контролю.
Відтак, з огляду на наведене, позови, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про проведення заходу державного нагляду (контролю), направлень на проведення інспекційного заходу, актів про неможливість проведення інспекційного відвідування), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення заходу державного нагляду (контролю) можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірного заходу державного нагляду (контролю).
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав позивачів, оскільки після проведення заходу державного нагляду (контролю) права осіб порушують лише наслідки проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю).
Таким чином, позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення заходу державного нагляду (контролю), тим самим втратив своє право на визнання  протиправними дій Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з приводу проведення позапланової перевірки об`єкту за адресою м. Харків, майдан Павлівський, 2 на підставі Направлення для проведення планового (позапланового) заходу №1075-к від 04.11.2019р., Направлення №81-Н від 24.01.2020р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019р. № 1075-Пр-У, Направлення № 148-Н від 13.02.2020р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019р. №1075-Пр-У, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення заходу державного нагляду (контролю).
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 12.02.2018 р. у справі № 826/1205/16.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи позивача про те, що його притягнуто до відповідальності без його участі є необґрунтованим.
Будь яких інших доводів, окрім неправомірності дій Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо проведення перевірок ТОВ ТД "Павловський", позовна заява та апеляційна скарга не містить. 
Враховуючи те, що уповноважений представник ТОВ ТД "Павловський", як того вимагає законодавство, був присутній під час проведення перевірки та допустив Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, до проведення перевірок, інші доводи позовної заяви та апеляційної скарги, стосовно того, що перевірку проведено без обов`язкового погодження центрального органу виконавчої влади, те що судом першої інстанції не надано юридичної оцінки підтвердженню повноважень самопредставництва підписанта від імені відповідача, та те, що  подані відповідачем копії документів, що не були належним чином засвідченими та не можуть вважатися допустимими, не впливають на вирішення справи по суті. 
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ ТД "Павловський".  
Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що на день винесення оскаржуваного рішення, у відповідності до ухвали від 18 серпня 2020 року в справі №520/14022/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговельний дім "Павловський" на згадувану в рішенні постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі № 520/14022/19, колегія суддів зазначає наступне.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Отже, станом на час розгляду справи № 520/3798/2020 постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020р. по справі №520/14022/19 набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.
В свою чергу, оскарження в касаційному порядку судових рішень не може бути підставою для зупинення провадження у справі, оскільки не зупиняє дію таких рішень та не зупиняє їх виконання.
З приводу тверджень позивача про неможливість проведення позапланового контрольного заходу за відсутності відповідного погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), як це передбачено абзацами 5, 6 частини 1 статті 6 Закону № 877, слід вказати на таке.
Як встановлено частиною п`ятою статті 2 Закону України  "Про  основні  засади  здійснення  державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон № 877, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державний нагляд (контроль) здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, із забезпеченням дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 1, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Вищенаведені положення Закону № 877 містять вичерпний перелік норм, дотримання яких зобов`язані забезпечити органи державного архітектурно-будівельного контролю. Норми частини 1 статті 6 Закону № 877 до цього переліку не входять.
В даному випадку позаплановий контрольний захід було проведено на підставі Порядку № 553, яким не передбачено такої умови для проведення позапланової перевірки, як наявність відповідного погодження центрального органу виконавчої влади.
З урахуванням викладеного, відсутність такого погодження не свідчить про відсутність підстав для проведення позапланової перевірки.
Крім того, слід відмітити, що у відповідності до абз.6 ч.1 ст.6 Закону № 877 суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом - копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.
Разом з тим, позивач таким правом не скористався, натомість, допустив посадових осіб Інспекції ДАБК до проведення перевірки, про що свідчить підпис уповноваженої особи позивача в акті на проведення перевірки. Перевірку було проведено, за результатами перевірки складено приписи та постанови про притягнення позивача до відповідальності, згодом на вимогу посадових осіб відповідача позивачем було надано документи, а тому наразі доводи позивача про ненадання вищевказаного погодження не впливають на вирішення спору по суті.
З урахуванням вищенаведених норм права та обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, доводи позивача про відсутність погодження центрального органу не спростовують наявність виявлених порушень, тому не можуть бути підставою для задоволення позову.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції не надано юридичної оцінки підтвердженню повноважень самопредставництва підписанта від імені відповідача, яким було подано та прийнято судом (про що згадується у рішенні) відзив відповідача на позов та заперечення на відповідь на відзив  та те, що  подані відповідачем копії документів, що не були належним чином засвідченими та не можуть вважатися допустимими, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем до суду першої інстанції були надані копії наступних документів : копію направлення для проведення планового (позапланового) заходу № 1075-к від 04.11.2019 р.; копію Акту № 1075-А від 19.11.2019 р.; копію Припису № 1075-Пр-У про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.11.2019 p.; копія Направлення № 81-Н від 24.01.2020 р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019 р. № 1075-Пр-У; копію Направлення № 148-Н від 13.02.2020 р. про проведення планового (позапланового) заходу та перевірки виконання вимог Припису від 19.11.2019 р. № 1075-Пр-У; копію Акту №81/148-А від 14.02.2020 р.; копія Постанови № 11/619/0/250-20-П про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.02.2020 р. з роздруківкою Укрпошти про дату вручення; копію повідомлення № 12/3 від 12.03.2020 про виконання припису № 81/148-ПР-У про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; копію повідомлення № 17/12-2 від 17.12.2019р.  про виконання припису № 1075-Пр-З про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припису № 1075-Пр-У про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 
Колегія суддів зазначає, що виходячи з підстав та доводів позовної заяви,  на підставі наданих позивачем документів, у суду першої інстанції було достатньо доказів для прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому, позивач в апеляційній скарзі не обґрунтовує, які саме надані відповідачем документи неправомірно були прийняті судом першої інстанції, що призвело до не вірного вирішення справи по суті. 
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга позивача обґрунтувань та доводів щодо суті встановлених Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради  порушень не містить.
Також жодних доводів щодо невідповідності наданих відповідачем, до суду першої інстанції, копій документів оригіналам документів позивач не наводить.  
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги стосовно того, що   судом першої інстанції не надано юридичної оцінки підтвердженню повноважень самопредставництва підписанта від імені відповідача, яким було подано та прийнято судом відзив відповідача на позов та заперечення на відповідь на відзив та те, що  подані відповідачем копії документів, що не були належним чином засвідченими та не можуть вважатися допустимими не впливає на вирішення справи по суті. 
З огляду на викладене, з урахуванням доводів позовної заяви та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та як наслідок для задоволення позовних вимог.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
З огляду на приписи п.10 ч.6 ст.12 КАС України, відповідно до якого справами незначної складності є інші справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що ця справа була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 року по справі № 520/3798/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  15.03.2021 року