ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17586/18                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 березня 2021 року                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді            Ключковича В.Ю.,
суддів          Беспалова О.О.,
          Грибан І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2018 р. №16087/03/12-8, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулось з позовом до Державної служби геології та надр України в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.08.2018 №16087/03/12-8 про відмову у наданні АТ «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами;
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не видачі Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 20 років;
- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати Акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 20 років на підставі пп. 13 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року в задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Укргазвидобування» відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, оскільки висновки, викладені в ньому не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
В апеляційній скарзі АТ «Укргазвидобування» вказує, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов хибних висновків та не надав оцінку листу відповідача від 15.08.2018 №16087/03/12-18, яким Державна служба геології та надр України протиправно та не у визначеній законом формі (п. 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615) відмовила позивачу у наданні спеціального дозволу на користування надрами та повернула повторно подану заяву з пакетом документів, тим самим проігнорувавши законні обставини, встановлені рішенням у адміністративній справі №826/14521/17.
АТ «Укргазвидобування» звертає увагу колегії суддів, що при винесенні рішення, суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду, зазначені у постанові від 12.12.2019 у справі №826/16535/17, чим порушив норми процесуального права, а саме ч. 5 ст. 242 КАС України.
02.03.2021 до суду від Державної служби геології та надр України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2020 залишити без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що у даній справі, обраний позивачем спосіб захисту є одним із способів виконання рішення у справі №826/14521/17, а відтак вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні розглядатись не повинні.
Відповідач вважає, що спір у справі №826/17586/18 є тотожним предмету спору у справі №826/14521/17, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
На підтвердження своєї правової позиції Державна служба геології та надр України посилається на висновки, викладені в рішеннях Верховного Суду у справах №820/4261/18 та №806/2143/15.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2018 у справі №826/14521/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018, позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 19.01.2017 №3/2-01-537 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 30 років та зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», подану листом від 19.01.2017 №3/2-01-537 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 30 років, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позову відмовлено.
На виконання рішення суду у справі №826/14521/17 АТ «Укргазвидобування» листом від 20.06.2018 №16.3-01-5251 повторно направило заяву від 19.01.2017 №3/2-01-537 з пакетом документів щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Варвинсько-Східно-Озерянської площі, розташованої в межах Срібнянського, Прилуцького, Варвинського районів Чернігівської області, строком дії на 20 років.
Листом від 15.08.2018 №16087/03/12-18 Державна служба геології та надр України відмовила у наданні позивачу спеціального дозволу та повернула заяву з пакетом документів.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що повторне звернення акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України мало місце не у зв`язку із виникненням нових правовідносин, а на виконання рішення суду у справі №826/14521/17 про зобов`язання Держгеонадра повторно розглянути заяву разом з доданими до неї документами від 19.01.2017 №3/2-01-537.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що пред`явлені позовні вимоги направлені фактично на спонукання суду вдатися до перевірки належності виконання рішення суду, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити аналогічні дії, у зв`язку з чим, такі вимоги в окремому судовому провадженні не мають розглядатись.
Крім того, при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції використав правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду у справі №806/2143/15, 826/17587/18.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Колегія суддів вважає вірним використання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення правових висновків, зазначених у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15
Зокрема, зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Також, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Висновки вказаної постанови також спростовують доводи апеляційної скарги позивача в частині неналежної форми відмови та порушення відповідачем приписів п. 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615.
Верховний суд вказує, що обраний позивачем спосіб захисту, а саме визнання протиправною відмови, наданої листом, також спрямований на виконання рішення, яке набрало законної сили та не має призводити до повторного розгляду аналогічного спору.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, та Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, повторне звернення акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України мало місце не у зв`язку із виникненням нових правовідносин, а на виконання рішення суду у справі № 826/14521/17 про зобов`язання Держгеонадра повторно розглянути заяву разом з доданими до неї документами від 19.01.2017 року №3/2-01-537.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах наявні обставини, за якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України із відповідною заявою, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 09.07.2019 року у справі №826/17587/18.
Щодо неврахування під час винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції висновків Верховного Суду, зазначених у постанові від 12.12.2019 у справі №826/16535/17, колегія суддів зазначає, що у вказаному рішенні дійсно зазначається, що відмова в наданні спеціальних дозволів на користування надрами оформляється наказом.
Втім, оскільки колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо неможливості повторного розгляду даних позовних вимог у загальному судовому порядку захисту прав та інтересів позивача, а необхідності захисту його порушених прав шляхом застосування приписів ст. 383 КАС України, колегія суддів не вважає за можливе використовувати зазначену практику Верховного Суду при розгляді справи №826/17586/18. 
Також, із зазначених вище підстав, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції оцінки порушення відповідачем приписів п. 25 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О. О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан