ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/10161/18                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                     Скочок Т.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого – судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   18 квітня 2019 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Київ,  дата складання повного тексту рішення – відсутня) у справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року, ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви, яка надійшла через канцелярію суду 18.07.2018):
-          визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, та проведення її виплати загальною сумою (виключаючи поетапність виплат нарахованої пенсії);
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві витребувати від Київського міського військового комісаріату довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 перед звільненням зі служби, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження служби, премії станом на 01.04.2018, на підставі якої провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати пенсії загальною сумою (виключаючи поетапність виплат нарахованої пенсії), починаючи з 01.04.2018, з урахуванням виплаченого. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що у силу ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові видів грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням яких і має здійснюватись обчислення пенсій військовослужбовцям. Натомість, визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 порядок обчислення пенсій є дискримінаційним по відношенню до осіб, звільнених з військової служби до 01.03.2018, оскільки передбачає обчислення пенсії виходячи лише з трьох складових грошового забезпечення та у неповному обсязі – 50% у період з 01.01.2018. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від   18 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити. 
З огляду на те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися, колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311, ч.2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
У відповідності до ст.308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до її розгляду в судовому засіданні. 
29 травня 2019 року від ОСОБА_1 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19).
Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.
Так, колегією суддів встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду ухвалою від 22.04.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі №240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19) у подібних правовідносинах за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Разом з цим, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії – відмовлено у зразковій справі №240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19). Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Згідно з ч. 11 ст. 290 КАС України, рішення Верховного Суду у зразковій справі підлягає перегляду Великою Палатою Верховного Суду за правилами перегляду рішень в апеляційному порядку, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів зазначає, що вказане рішення Верховного Суду не набрало законної сили. Разом з цим, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного суду від 22 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження у зразковій справі №240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії
За приписами статті 291 КАС України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі. Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження – задоволено та зупинено провадження у справі за розглядом апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від       18 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом        ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19).
Відповідно до ч. 1 ст. 237 КАС України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Так, постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18, апеляційні скарги   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 – залишено без задоволення, а рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року залишено без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Перевіривши матеріали справи, керуючись ст.237 КАС України, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   18 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, поновити та призначити до розгляду у судовому засіданні на 04 березня 2021 року об 09 год. 40 хв.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що Київським міським військовим комісаріатом видано ОСОБА_1 довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, від 13.03.2018 №ФА110940, згідно з якою, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 за посадою помічник керівника відділу РВК, становить усього 6 136,00 грн. та складається з посадового окладу – 3 520,00 грн., окладу за військовим званням (ст.лейтенант) – 1 200,00 грн., надбавки за вислугу років (30%) – 1 416,00 грн. 
На підставі вказаної довідки органом Пенсійного фонду України здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням посадового окладу – 3 520,00 грн., окладу за військовим званням – 1 200,00 грн., надбавки за вислугу років (30%) – 1 416,00 грн. При цьому, у розрахунку пенсії зазначено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 підвищення пенсії позивача складає 3 642,50 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення 1 821,25 грн., з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення 2731,88 грн., а з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення 3     642,50 грн. 
Не погоджуючись з вказаним розрахунком власної пенсії, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 16.05.2018, в якій просив витребувати від Київського міського військового комісаріату довідку про розмір грошового забезпечення посади, з якого останнього звільнено зі служби, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на 01.04.2018, а також провести перерахунок пенсії позивача, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у повному обсязі. 
Листом від 15.06.2018 №21736/03/С-1279 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 на підставі наданої Київським міським військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу, як визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103. 
На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Нормативно-правовим актом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
На виконання вказаних положень Кабінетом Міністрів України винесено Постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 №103 (надалі – Постанова №103) у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, п. 1 Постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року (п. 2 Постанови №103).
У свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393» встановлений порядок проведення перерахунку пенсій (надалі – Порядок №45) у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин. 
Відповідно до п. 2 Порядку №45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
У силу п. 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням (п. 5 Порядку №45).
Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд зазначає, що головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій лише після надходження довідок встановленого зразка, чим спростовуються доводи позивача про необхідність витребування останньої самостійно органами пенсійного фонду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №636/662/17, від 03.07.2018 у справі №709/2728/16-а, від 10.07.2018 у справі №553/3053/16-а, 19.02.2020 року у справі №240/6263/18
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, на виконання Постанови №103 Київським міським військовим комісаріатом ОСОБА_1 видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, від 13.03.2018 №ФА110940, на підставі якої Головним управлінням Пенсійного фонду у м. Києві здійснено розрахунок пенсії позивача.
Таким чином, відповідачем – Головним управлінням Пенсійного фонду у м. Києві – виконано покладені на нього положеннями Порядку №45 та Постанови №103 обов`язки з перерахунку пенсії позивача, з огляду на надану Київським міським військовим комісаріатом довідку. Відтак, суд не вбачає протиправності у діях відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Водночас, зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач фактично висловлює незгоду із зазначенням у виданій Київським міським військовим комісаріатом довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, від 13.03.2018 №ФА110940, лише трьох складових розмірів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років), без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткові видів грошового забезпечення, що передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Проте, такі дії ІНФОРМАЦІЯ_2 не є предметом оскарження у межах даної адміністративної справи, а тому окремій оцінці та дослідженню не підлягають. Слід також зазначити, що позивач, у разі незгоди з діями Київського міського військового комісаріату щодо формування даної довідки, не позбавлений права на оскарження останніх у встановленому чинним законодавством порядку. 
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача витребувати від Київського міського військового комісаріату довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймав ОСОБА_1 перед звільненням зі служби, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження служби, премії станом на 01.04.2018, на підставі якої провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати пенсії загальною сумою (виключаючи поетапність виплат нарахованої пенсії), починаючи з 01.04.2018, з урахуванням виплаченого. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №240/6263/18.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії загальною сумою (виключаючи поетапність виплат нарахованої пенсії), колегія суддів зазначає наступне.
Так, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень п. 1 Постанови № 103 перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)   та поліцейським), здійснюється із урахуванням   розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №240/6263/18.
Таким чином, пенсійним органом було здійснено належний перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до Постанови №103, яка станом на час здійснення перерахунку була чинна, та підлягала застосуванню. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача щодо виключення поетапності виплати перерахованої пенсії.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні останніх. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11,  237, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   18 квітня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                          Н.П. Бужак,

                                                                                                    О.Є. Пилипенко