ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/397/21 Справа № 205/7915/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,
за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                         
В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 30 вересня 2020 року о 01 годині 25 хвилин рухаючись в м. Дніпро по вул. Велика Діївська, 38д, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер», в присутності двох свідків та результат склав 0,29‰, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.
Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська  від  29 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, —  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки про розгляд справи належним чином не повідомлявся, копію постанови отримав 06.01.2021 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме огляд на стан сп`яніння та у який спосіб ОСОБА_1 пройшов ;
- було порушений порядок огляду на стан сп`яніння, так як працівники поліції не надали сертифікат та свідоцтво про провірку спеціального технічного засобу;
- відсутнє направлення на проходження огляду до медичної установи;
- відсутній факт відсторонення від керування транспортним засобом;
- суд першої інстанції не допитав свідків, тому їх письмові пояснення не є доказами.
       В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
       Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, копію постанови ОСОБА_1 отримав 06.01.2021 року( а.с. 21) , 16.01.2021 року подав апеляційну скаргу, 28.01.2021 року апеляційним судом повернуто апеляційну скаргу, так як вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження без клопотання про її поновлення, 22.02.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення; - письмовими поясненнями свідків; - актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - відеозаписом місця події. 
Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, так як не зазначено, який саме огляд на стан сп`яніння та у який спосіб він проходив, є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу та матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою із застосуванням приладу “Драгер", відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлено 0,29 % проміле, з яким він погодився, та поставив свій підпис, у зв`язку з чим у працівників поліції не було необхідності направляти його до медичного закладу. 
Посилання на те, що працівники поліції проводили огляд не сертифікованим пристроєм “Драгер” не є слушними, так як відповідно до відеозапису з місця події “ 20200930120444000072” 01:32 год. працівники поліції повідомили, що технічний засіб є сертифікований, будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пред”являв вимогу про надання сертифікату, матеріали провадження не містять.
Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, а відповідно до ст. 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Відповідно до матеріалів провадження у чеку із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування — 13 серпня 2020 року (а. с. 3).
Посилання апеляційної скарги на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх обставин та не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, не є слушними, оскільки протокол складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить чіткий виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо допущених порушень під час складання протоколу не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень, пояснень від ОСОБА_1 не надходило. 
Твердження ОСОБА_1 , що суд першої інстанції не допитав свідків, а тому їх пояснення не є доказами, не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості свідків шляхом смс-повісток про виклик на 18 грудня 2020 року, 29 грудня 2020 року (а. с. 12-13 14,16), які до суду так і не з`явились, під час апеляційного розгляду клопотання про допит зазначених свідків ОСОБА_1 не заявляв. 
А щодо виклику інших свідків, то з матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції клопотання про виклик інших свідків не заявлялось, а тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП суддя приходить до висновку про необґрунтованість подання вказаного клопотання у суді апеляційної інстанції.
Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 в тій частині, що він під час складання протоколу просив залучити в якості свідків двох своїх друзів, що підтверджується переглянутим відео з місця події в судовому засіданні.
Доводи в апеляційній скарзі щодо надання письмових пояснень свідків на заздалегідь підготовлених бланках та заповнених однією рукою, не свідчать про їх недостовірність, оскільки є відповідний запис, який підтверджує правильність пояснень із слів свідків та їх підписи.
Посилання щодо не відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.
Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому  апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи  ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
                                         П О С Т А Н О В И В:
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська  від  29 грудня 2020 року – залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        
Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко