УХВАЛА

01 лютого 2021 року  
Київ
справа №600/1071/20-а
адміністративне провадження №К/9901/798/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Губської  О.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року
у справі № 600/1071/20-а 
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), звернувся в суд з позовом до Військової частини № НОМЕР_2 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби ( далі - відповідач), в якому просить :
- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23 червня 2016 року до 22 грудня 2016 року;
- стягнути з в/ч НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період служби з 23 червня 2016 року до 22 грудня 2016 року в сумі 16528,00 грн;
- стягнути з в/ч НОМЕР_2 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку з 22 грудня 2016 року до 20 липня 2020 року в сумі 301659,88 грн;
- зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати і виплати на користь позивача суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року , залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 23 червня 2016 року до 22 грудня 2016 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату належної позивачу індексації грошового забезпечення за період з 23 червня 2016 року до 22 грудня 2016 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 рік, із врахуванням висновків суду викладених в даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України").
У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу.
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень скаржник зазначив про незастосування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду висловленого в постанові від 30 квітня 2020 року у праві №140/2006/19 щодо поширення трудового законодавства на правовідносини пов`язані з проходженням військової служби. Зазначає, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду висловленого у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17, відповідач повинен нести відповідальність, встановлену часиною 1 статті 117 КЗпП України а саме: виплатити позивачу його середній заробіток за час затримки виплати вказаних сум з дня звільнення з військової служби по день фактичної виплати заборгованості.
Скаржником також зазначено, зо відповідно до висновків Верховного Суду висловлених у постановах від 04 квітня 2018 року по справі №524/1714/16-а, від 30 жовтня 2019 року у праві №806/2473/18 при вирішенні питання про визначення розміру середнього заробітку, яка підлягає стягненню на користь позивача за затримку розрахунку, слід взяти до уваги такі обставини: розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №600/1071/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Чернівецького окружного адміністративного суду матеріали справи №600/1071/20-а.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали – та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 О.А. Губська ,
Судді Верховного Суду