Справа № 456/220/15-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.  
Провадження № 22-ц/811/3130/19                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Приколоти Т.І., Левика Я.А.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: представника ОСОБА_1 - Назаренка В.В., представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - 
Блажевського П.І.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Наталія Василівна, Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач ОСОБА_1 просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Н.В. від 07.11.2014 за реєстровим № 852 про звернення стягнення на земельні ділянки, які належать йому на праві власності, для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 2 072 822,77 грн таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 19.07.2007 між ним та відповідачем було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №629/3-132 (далі Договір) та додаткову угоду до нього, за умовами якого відповідач надав йому споживчий кредит у сумі 99 000,00 доларів США строком до 19.07.2017 з відсотковою ставкою в розмірі 14% річних. На забезпечення виконання вказаного Договору між тими самими сторонами було укладено іпотечний договір б/н від 19.07.2007.
       16.12.2014 він отримав поштою постанову про відкриття виконавчого провадження №45725517 від 08.12.2014 на підставі виконавчого напису № НАЕ 777562, виданого 07.11.2014 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на земельні ділянки площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0014; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0016; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0015; площею 1205 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0018; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0033; площею 1212 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0003; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0026; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0011; площею 1169 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0006, розташовані в с. Розгірче Стрийського району Львівської області, що належать йому на праві власності, для задоволення вимог відповідача на суму 144 579,65 доларів США та 218 993,63 грн. Документ набрав чинності 04.12.2014.
       Вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.
Виконавчий напис вчинено в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядку). Ні відповідачем, ні нотаріусом йому не надсилалося повідомлення про наявність суми заборгованості та її розрахунок, а також попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Напис не відповідає вимогам безспірності заборгованості за кредитом, оскільки відповідач приховав від нотаріуса, що між ним та відповідачем існує значна кількість судових спорів. Так, у провадженні Стрийського міськрайонного суду знаходилася справа за його позовом про визнання недійсним договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132, іпотечного договору № 5187 та договору поруки № 629/3-133. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.01.2011 вирішено стягнути з нього та ОСОБА_2 , як із солідарних боржників, 886 503,03 грн за цими ж договірними відносинами, зокрема, у вказану суму входить все тіло непогашеного, на думку відповідача, кредиту. Окрім того, в серпні 2013 року ТОВ «Укрборг» теж вимагало у нього сплати цього ж кредиту в розмірі 46 336,96 доларів США по простроченому тілу та 43 104,20 доларів США по процентах.
Таким чином, банк не надав нотаріусу документів, які відповідають поняттю «безспірності вимог», визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак оспорюваний виконавчий напис вчинено на задоволення вимог, починаючи з 07.09.2011, тобто за 3 роки 2 місяці. Законом не передбачено поновлення чи продовження зазначеного строку.
Виконавчий напис не містить жодних посилань на документи, які б підтверджували безспірність заборгованості, а також факт настання кінцевого терміну виконання зобов`язань чи факт прострочення виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.
Крім цього, у виконавчому написі не зазначено ім`я та по батькові нотаріуса, дати набрання ним чинності.
Оскільки напис вчинявся стосовно нерухомості, яка знаходиться на території Стрийського району, його не міг вчиняти нотаріус Львівського міського нотаріального округу.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року визнано виконавчий напис від 07.11.2014, зареєстрований у реєстрі за № 852, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Наталією Василівною, про звернення стягнення на земельні ділянки площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0014; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0016; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0015; площею 1205 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0018; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0033; площею 1212 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0003; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0026; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0011; площею 1169 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0006, розташовані в с. Розгірче Стрийського району Львівської області, що належать на праві власності ОСОБА_1 , для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 2072822,77 грн, таким, що не підлягає виконанню.
Рішення суду оскаржило Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, зазначає, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує  наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від божника майна. Вважає, що це право існує, поки суд не встановить зворотного. Звертає увагу на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису  була надана засвідчена виписка по особовому рахунку позичальника, а  також на підтвердження вимог  було додано довідку  розрахунку заборгованості. Вказує на те, що стягувачем належним чином виконано вимоги законодавства щодо переліку документів, які в силу положень законодавства встановлюють безспірність заборгованості та на підставі яких вчиняється виконавчий напис. Таким чином, вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. 
Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2020 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1  до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Топоровська Наталія Василівна, Стрийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню – Акціонерне товариство «Альфа-Банк», як правонаступника відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ «Альфа-Банк» Блажевський П.І. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі. 
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду – без змін, з мотивів, викладених у відзиві на скаргу.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться в їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає. 
Судом установлено, що 19.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132, відповідно до якого кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту здійснювалося окремими частинами «траншами» зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій у розмірі та в порядку, визначеному цим договором, в межах максимального ліміту заборгованості 50 000,00 доларів США, що виражаються за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору в розмірі 252 500,00 грн та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 19.07.2017 на умовах, визначених цим договором /а.с. 8-10 т.1/.
25.04.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2017 у зв`язку зі збільшенням суми кредиту та зміною відсоткової ставки, відповідно до умов якої збільшено максимальний ліміт заборгованості до 99 000 доларів США, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору в розмірі 499950,00 грн, а також змінено відсоткову ставку на 14,00 процентів річних /а.с. 12/.
19.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором про надання кредиту № 629/3-132 від 19.07.2007, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, земельні ділянки площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0014; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0016; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0015; площею 1205 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0018; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0033; площею 1212 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0003; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0026; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0011; площею 1169 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0006, розташовані в с. Розгірче Стрийського району Львівської області, що належать ОСОБА_1 на праві власності /а.с. 24-28 т.1/.
Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки від 19.07.2007 загальна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 815 300,00 грн, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 161 445,54 доларів США.
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18.01.2011 частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк», що є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 886503,03 грн заборгованості та 9265,03 грн витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом /а.с. 193-197 т.1/.
Згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. 07.11.2014, звернуто стягнення на земельні ділянки площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0014; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0016; площею 1204 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0015; площею 1205 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0018; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0033; площею 1212 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0003; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0026; площею 1210 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0011; площею 1169 кв.м, кадастровий номер 4625385900:01:009:0006, розташовані в с. Розгірче Стрийського району Львівської області, що належать на праві власності ОСОБА_1 . Зазначені земельні ділянки на підставі договору іпотеки, посвідченого 19.11.2007 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І. за реєстровим № 5187 (із змінами та доповненями), передані в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником за всіма правами та обов`язками якого є ПАТ «Укрсоцбанк», в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007 (із змінами та доповненнями). За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», за період з 07.09.2011 по 07.09.2014 в сумі 144 579,65 доларів США 65 центів, що станом на 08.09.2014 дорівнює 1 853 829,19 грн та 218 993,63 грн, що разом становить 2072822,77 грн /а.с. 4 т.1/.
Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було подано оригінал нотаріально посвідченого договору застави та розрахунок заборгованості, а також лист-вимогу банку про те, що в разі несплати заборгованості боржником буде вчинено виконавчий напис.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна існувати й, крім того, бути безспірною.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду від 23.01.2018, у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З оспорюваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримав від стягувача всі необхідні для вчинення виконавчого напису документи, в тому числі розрахунок загальної заборгованості станом на 08 вересня 2014 року /а.с. 20-21 т.1/. Зокрема, відповідно до наданого нотаріусу розрахунку заборгованоті, убачається, що банк просив задовольнити його вимоги за період з 07.09.2011 по 07.09.2014 в сумі 144 579,65 доларів США, що становить на 08.09.2014 1853 829,19 грн та 218 993,63 грн, в тому числі:
-заборгованість за кредитом - 87 526,00 доларів США;
-заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами станом на 08.09.2014 у розмірі 57 053,65 долари США 65 центів;
-пеня за період з 07.09.2013 по 07..09.2014 за несвоєчасне повернення кредиту – 113 086,21 грн 21 коп.;
-пеня за період з 07.09.2013 по 07.09.2014 за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитними коштами – 105 907, 42 грн.
Разом з тим, встановлено, що банк у 2011 році звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів у розмірі 87 526,00 доларів США та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.. 1048 ЦК України у сумі 10 957,84 доларів США. 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 18.01.2011 частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк», що є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 629/3-132 від 19.07.2007 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 886 503,03 грн заборгованості /а.с. 193-197 т.1/.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не є безспірною, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року - залишити без задоволення.
       Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:04.03.2021

Головуючий         

Судді