ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2477/19                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                Головенко О.Д.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від   31 липня 2020 року (розглянута в  порядку письмового провадження заправилами спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області ( далі - відповідач) та просить суд:
визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київські області;
визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Київській області № 207 о/с від 26.04.2019 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»; 
поновити на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 ; 
допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 26.04.2019 по день винесення рішення по справі, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем не вчинялось дисциплінарного проступку, висновки службового розслідування є необ`єктивними, необґрунтованими та упередженими. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від   04 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області», в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київські області.
Визнатно протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 207 о/с від 26.04.2019 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». 
Поновлено ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) з 27.04.2019.
Стягнено з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.04.2019 по 31.07.2020 в сумі 111   371 (сто одинадцять тисяч триста сімдесят одна) грн 04 коп., з якої підлягають відрахуванню податкові платежі та обов`язкові внески.
У задоволенні решти позову відмолено.
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати посианову з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України, перебуваючи на посадах та у різних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України.
Зважаючи на процес реформування органів Міністерства внутрішніх справ України та створення Національної поліції України, відповідно до п.п. 9,12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з наступними змінами та доповненнями, працівники міліції які виявили бажання проходити службу в поліції за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом, упродовж 3-х місяців з дня опублікування Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими у будь якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються спеціальні звання поліції.
Пунктами 9, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» наказом Головного управління національної поліції у Київській області ОСОБА_1 призначено на посаду в органах національної поліиії з встановленням посадового окладу та присвоєнням відповідного спеціального звання - старший лейтенант поліцїї.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Київській області старшого лейтенанта поліції - ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Як вбачається з матеріалів справи, доповідною запискою від 19.03.2019 «Про можливі неправомірні дії окремих працівників Бориспільського ВП ГУНП в Київській області» заступник начальника управління - начальник ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області ОСОБА_2 повідомив начальника Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про виявлення під час моніторингу засобів масової інформації відеозапису критичного змісту під назвою «Поліція Борисполя відпускає п`яних водіїв за 100 доларів США». 
В доповідній записці зазначено, що під час здійснення превентивних заходів у Бориспільському районі Київської області при виїзді з міста Бориспіль на автомобільній дорозі сполученням «Київ-Харків» старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_4 здійснили зупинку автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_2 ; поліцейські посадили водія до службового автомобіля «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 та відвезли до банкомату АТ «Райффайзен банк Аваль» після чого повернулися до місця зупинки транспортного засобу; під час спілкування з громадськими активістами водій автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_2 пояснив активістам, що працівники поліції відвозили його до банкомату, де він зняв кошти в розмірі 100 доларів США та передав працівникам поліції за непритягнення його адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Наказом Головного управління Національної поліції у Київській області «Про призначення та проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, що виразилося у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України» від 19.03.2019 № 521 призначено службове розслідування та створено комісію.
За наслідками службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, що виразилося у вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції України від 20.03.2019. Висновок затверджено 20.03.2019 начальником ГУНП в Київській області ОСОБА_3 .
У висновку комісією рекомендовано звільнити зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції, поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_1 за порушення п. 2, 6 ч. 3 ст. 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», п.п. 1 п. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», що виразилось у вчинені дій, які викликали негативний суспільний резонанс та підірвали авторитет Національної поліції України.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» за порушення службової дисципліни п. 2, 6 ч. 3 ст. 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», п. 1 п. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», що виразилося у вчиненні дій, які викликали негативний суспільний резонанс та підірвали авторитет Національної поліції України, поліцейського СРПП № 2 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Відповідно до довідки № 7 від 05.04.2019 Білоцерківської міської лікарні № 2, з якої вбачається, що в період з 23.03.2019 по 05.04.2019 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській міській лікарні.
В період з 06.04.2019 по 15.04.2019, позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності АДХ № 317616 від 05.04.2019.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції у Київській області від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції в Київській області», за порушення службової дисципліни п. 2, 6 ч. 3 ст. 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», які виразились у вчиненні дій, що викликали негативний суспільний резонанс та підірвали авторитет Національної поліції України, інспектора СРПП № 2 Бориспільського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області 26.04.2019 № 207 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділення поліції звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Не погоджуючись з таким наказом та діями Головного управління Національної поліції в Київській області, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» в разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно - правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша). Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).
Як уже зазначалось, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування від 20.03.2019, під час якого комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 підпунктів 2, 6 ч. 3 ст. 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (набрав чинності 07.10.2018).
Відповідно до ч. 3 ст. 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (п. 2); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (п. 6).
Ще однією підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказано п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», за яким поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до висновку щодо проведеного службового розслідування від 20.03.2019, зафіксовано:
в ході проведення службового розслідування встановлено, що під час моніторингу засобів масової інформації, на інтернет-ресурсі YouTube за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено відеозапис критичного змісту під назвою «Полиция Борисполя отпускает пьяных водителей за 100 доларов США»;
17.03.2019 громадські активісти за допомогою відеокамер зафіксували як окремі працівники Бориспільського ВП ГУ між м. Бориспіль та с. Іванків Бориспільського району Київської області на автомобільній дорозі сполученням «Київ-Харків» здійснили зупинку автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 ;
під час спілкування з водієм поліцейські посадили його до службового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні) та попрямували в напрямку центру м. Бориспіль;
рухаючись по м. Бориспіль, відеозйомка припинилася та розпочалася у той час, коли активісти знаходилися у своєму автомобілі біля будівлі, у якій розташований «Райффайзен банк Аваль», що по вул. Київський шлях в м. Бориспіль, після чого останні виїхали на протилежний бік вулиці і зупинилися біля будівлі Укрпошти, а потім Укртелекому;
перебуваючи у своєму автомобілі, громадські активісти розмовляли про те, що один з них намагався поспілкуватися з водієм автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , однак останній зайшов в під`їзд;
активісти розмовляли про те, що вказаного водія, поліцейські могли доставити до медичного закладу з метою проходження освідування і з цією метою він брав свій паспорт, так-як у нього було відсутнє посвідчення водія;
активістами було помічено автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), який рухався по вул. Київський шлях в м. Бориспіль, у напрямку м. Харків, у зв`язку з чим вони розпочали його переслідувати;
під`їхавши до місця зупинки транспортного засобу марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , його водій вийшов зі службового автомобіля та підійшов до свого;
громадські активісти підійшли до водія, почали запитувати, що сталося та повідомили його, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та запитали скільки грошових коштів він передав працівникам поліції;
водій автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_5 факт перебування з ознаками алкогольного сп`яніння заперечив та повідомив, що грошові кошти він нікому не передавав;
активісти сказали водієві про те, що якщо він назве суму грошових коштів, останні його відпустять і він поїде з місця, на що останній сказав, що передав поліцейським 100 доларів США.
Також під час службового розслідування опитано ОСОБА_5 (водій автомобіля марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_5 ), який пояснив, що отримав посвідчення водія в серпні 2018 року категорії «В», у листопаді 2018 року придбав автомобіль марки автомобіль. Також пояснив, що 17.03.2019 разом зі своїм другом на ім`я ОСОБА_6 прямували с. Іванків, Бориспільського району, Київської області у власних справах, рухаючись по автомобільній дорозі «Київ-Харків», між м. Бориспіль та с. Іванків, ОСОБА_5 зупинили працівники поліції, які перебували на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», припаркованого на узбіччі. Один із працівників поліції підійшов до ОСОБА_5 , назвався, повідомив, що ОСОБА_5 порушено Правила дорожнього руху - не увімкнено ближнє світло фар за межами населеного пункту, з чим ОСОБА_5 погодився. Зазначив, що поліцейський попросив надати для огляду посвідчення водія, однак останній повідомив працівника поліції про відсутність документів. Поліцейський, не вказавши причину повідомив ОСОБА_5 про те, що його буде доставлено до відділу поліції. ОСОБА_5 повідомив поліцейського, що посвідчення знаходиться за місцем проживання та на його прохання працівники поліції погодилися проїхати з ним за документами до місця проживання водія на службовому автомобілі, де дружина водія винесла посвідчення. Поліцейські склали стосовно ОСОБА_5 адміністративні матеріали. В подальшому ОСОБА_5 вийшовши з салону службового автомобіля та попрямував до свого транспортного засобу, коли до нього на автомобілі марки «Audi» під`їхало троє невідомих чоловіків з відеокамерами, вийшли на вулицю та почали звинувачувати в тому, що він перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та надав працівникам поліції грошову вигоду за непритягнення до дисциплінарної відповідальності, на що останній відповів запереченням. Невідомі почали лякати ОСОБА_5 тим, що викличуть наряд поліції та розказували, що вони з політичних мотивів шукають компромати на працівників поліції. Будучи наляканим та під тиском невідомих, ОСОБА_5 сказав, що надав поліцейським грошову вигоду в розмірі 100 доларів США.
ОСОБА_5 пояснив, що насправді працівники поліції грошові кошти у нього не вимагали, будь-яких протиправних дій не вчиняли, претензій до будь-кого немає.
Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що 07.03.2019 о 13:10 год. ним було зупинено автомобіль марки «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 за порушення пункту 9.8 Правил дорожнього руху. При перевірці документів встановлено, що в ОСОБА_7 відсутнє посвідчення водія та документи, які б засвідчували особу, у зв`язку з тим, що водій проживав неподалік від місця зупинки, він попросив проїхати з ним за документами. Оскільки за допомогою ІПС «Армор» особу водія встановити не вдалося, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вирішили поїхати з вказаним громадянином, після того як водій ОСОБА_5 пред`явив посвідчення водія, стосовно нього складено адміністративні матеріали за порушення Правила дорожнього руху.
Поліцейські помітили трьох чоловіків з камерами біля водія ОСОБА_5 , який знаходився біля свого автомобіля, який пояснив, що невідомі звинувачували його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Аналогічні пояснення надані під час службового розслідування позивачем та ОСОБА_4 .
В матеріалах справи містяться пояснення заступника начальника Бориспільського ВП ГУНП в Київській області Григоренка С.О. , який пояснив про виявлення відеоролику.
Так, під час службового розслідування встановлено складення 17.03.2019 ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО18 № 382456, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що комісією досліджувались коментарі, які залишені на інтернет сторінці, де розміщується відеозапис. Комісія дійшла висновку, що зафіксовані на відеозаписі події викликали негативний суспільний резонанс, завдали шкоди авторитету Національної поліції. У висновку наведені висловлювання, які мають негативний, агресивний характер, містять заклики до насильства, нецензурну лайку, тому судом не наводяться.
Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції досліджено електронний доказ - відеозапис події, яка слугувала підставою для проведення службового розслідування, який є у відкритому доступі.
Наведений зміст висновку службового розслідування щодо подій, які зафіксовані на відеозаписі, відповідають цьому запису.
Зокрема, зафіксовано зупинку поліцейськими автомобіля «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , розмову поліцейського з водієм ОСОБА_5 , прямування поліцейського автомобіля «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_3 разом з поліцейськими і водієм ОСОБА_5 до населеного пункту, повернення до місця зупинки поліцейськими автомобіля «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , розмову трьох осіб з водієм ОСОБА_5 про перебування цього водія в стані алкогольного сп`яніння, отримання поліцейськими винагороди від водія за непритягнення його до адміністративної відповідальності, попередження невідомими особами водія про виклик поліції в разі, якщо він не повідомить суму, яку він дав поліцейським, обіцянка відпустити в разі повідомлення суми неправомірної винагороди, повідомлення водієм про суму 100 доларів США. На відеозаписі не зафіксовано, що водій ОСОБА_5 заходив до відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Під час розгляду справи № 640/9703/19 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу ГУНП в Київській області від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_4 , інспектора сектора реагування патрульної поліції № 4 Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області; визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Київській області від 26.04.2019 №207 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_4 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію»; поновлення ОСОБА_4 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 4 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції №4 Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області; стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 26.04.2019 по день винесення рішення по справі, виходячи з розміру середнього заробітку ОСОБА_4 , судом було допитано у якості свідка ОСОБА_5 .
Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Під час допиту свідка, ОСОБА_5 повідомив суд, що в березні він прямував до с. Іванків з товаришем, його зупинили поліцейські, один з них повідомив, що водієм порушено Правила дорожнього руху, позаяк не увімкнено ближнє світло фар, запропоновано надати для огляду посвідчення водія, якого у водія не виявилось. Свідок повідомив поліцейських, що живе поруч і може надати посвідчення водія, яке забув вдома. Поліцейські службовим автомобілем довезли свідка до будівлі, де знаходиться його квартира, дружина принесла документи і вони повернулись на місце зупинки автомобіля «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_4 , де на водія було складено протокол за порушення Правил дорожнього руху, на підставі якого його зупинили, та повернули посвідчення. Після цього біля автомобіля «Skoda Fabia» до свідка підійшли троє осіб, які звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`янінні і для уникнення відповідальності дав поліцейським гроші, вимагали назвати суму, погрожували викликати поліцію, заблокували рух.
На запитання суду, чи перебував свідок в стані алкогольного сп`яніння, він заперечив, пояснив, що є водієм з невеликим практичним досвідом, оскільки автомобіль придбав восени 2018 року, зупинка поліцейськими та притягнення до відповідальності змусила його хвилюватись, про 100 доларів США сказав невідомим лише для того, щоб ті розблокували рух та не викликали поліцію.
Колегія суддів звертає увагу на те, що не встановлено здійснення виклику невідомими особами поліції на місце події для освідчення водія ОСОБА_5 , повідомлення поліцейським ОСОБА_1, ОСОБА_4 про перебування водія ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння. Про існування таких доказів суду не повідомлено.
Таким чином, погоджується із висновком суду першої інстанції та із з доводами представника позивача про відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували отримання позивачем винагороди від ОСОБА_5 . Зокрема, у дослідженому судом відеозаписі не зафіксовано обставини, як водій отримує кошти в банкоматі АТ «Райффайзен Банк Аваль», передає кошти поліцейському. Не встановлено таких обставин і під час службового розслідування. 
При цьому водій під присягою свідка суду у справі № № 640/9703/19 пояснив, що про 100 доларів США повідомив лише для того, щоб уникнути конфлікту, оскільки його автомобіль був заблокований і невідомі пообіцяли відпустити його як тільки він назве відповідну цифру.
Отже, єдиною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що зафіксована на відеозаписі подія спровокували негативні наслідки, внаслідок чого завдана шкода авторитету Національної поліції.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості, оскільки, приймаючи рішення про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, яке тягне за собою звільнення, не враховано всіх обставин, які мали бути враховані. Зокрема, службовим розслідуванням не встановлено чи отримував позивач винагороду від водія. З назви відеозапису та його змісту вбачається, що невідомі особи здійснювали фільмування зазначених подій з метою виявлення отримання поліцейськими неправомірної винагороди. Відповідний висновок зроблено зі слів водія, які ним були спростовані. 
Колегія суддів погоджується, що поведінка поліцейських може викликати обґрунтовані підозри в намірі отримати неправомірну винагороду, проте для встановлення цієї обставини необхідними є докази та встановлення вини особи у вчиненні, в даному випадку, дисциплінарного проступку. Проте під час судового розгляду обставин щодо отримання неправомірної винагороди, зняття водієм коштів у банкоматі, перебування водія в стані алкогольного сп`яніння не встановлено.
Пунктом 4 Розділу V «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
У висновку службового розслідування зазначено про порушення позивачем п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», за яким поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Відповідно до ст. 19 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України» у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення (п. 3,7, 9 частини першої); під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя); під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина восьма).
Пунктом 4 Розділу VI «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України» передбачено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку, обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У висновку службового розслідування не зазначено про наявність, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, не надано оцінки особі позивача (попередня поведінка, ставлення до служби).
Також вважає, що повноваження для застосування дисциплінарного стягнення використано не з метою, з якою воно надано, недобросовісно. Метою застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, в даному випадку, є очищення Національної поліції від недобросовісних поліцейських, поведінка яких дискредитує, завдає шкоди Національній поліції, впливає на ступінь довіри до силового органу, який покликаний служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Проте звільнення поліцейського на підставі зафіксованої громадськими активістами події та поширення відповідного відеозапису як підтвердження отримання поліцейським неправомірної винагороди, що не зайшло свого підтвердження під час службового розслідування, не досягає зазначеної мети, позаяк не встановлено не лише отримання неправомірної винагороди, а й порушення поліцейським правових актів, які б могли слугувати підставою для вирішення питання про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Щодо врахування відповідачем принципу пропорційності під час прийняття оскаржуваних наказів, то суд зазначає, що невстановлення під час службового розслідування всіх обставин, які мали бути враховані під час прийняття відповідного рішення та є обов`язковими відповідно до «Дисциплінарного статуту Національної поліції України, про що суд вже зазначив, та «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», неможливо дійти висновку про пропорційність відповідних рішень.
З огляду на встановлені обставини, правове регулювання спірних відносин, підстави позову, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо протиправності п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 26.03.2019 № 569 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, тому цей наказ підлягає скасуванню. 
Оскільки наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 26.04.2019 № 207 о/с «По особовому складу» прийнято з метою реалізації наказу від 26.03.2019 № 569 про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, наказ від 26.04.2019 № 207 о/с також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції № 2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.04.2019, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади звільнення працівників визначаються у КЗпП України.
Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано питання поновлення особи на посаді поліцейського в разі визнання судом протиправним звільнення, відсутня процедура відшкодування грошового утримання, тому судом застосовуються положення Кодексу законів про працю України.
Однак, відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, позивач підлягає поновленню на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 27.04.2019 (день, наступний за днем звільнення).
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Нормами абз. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок № 100) визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.
Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку № 100 визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2-х місяців робочі (календарні) днів на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.
Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Зокрема, не підлягають урахуванню відпускні та лікарняні.
Згідно довідки про заробітну плату, виданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Київській області, середній заробіток ОСОБА_1 складає 352,44 грн. 
Розрахунок здійснено з урахуванням календарних днів. Зважаючи на 316 календарних днів вимушеного прогулу з 27.04.2019 (день наступний за днем звільнення) по 31.07.2020 (день ухвалення судом рішення), сума вимушеного прогулу становить 111 371,04 грн. Однак з суми вимушеного прогулу відповідачем має бути відраховано податки та обов`язкові платежі. 
З огляду на наведені висновки, вимога про стягнення суми вимушеного прогулу за 26.04.2019 задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами 1, 4 ст. 73 КАС України регламентовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить, що позовні вимоги є обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.      
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від   31 липня 2020  року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль