УХВАЛА
 
25 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 760/33544/19
провадження № 61-2159ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ДП «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння», у якому просив стягнути                                з відповідача на свою користь недоплачену заробітну плату за серпень, вересень                          і жовтень 2019 року у розмірі 3 012,19 грн, компенсацію за невикористану відпустку                        у розмірі 13 420,70 грн, вихідну допомогу, як працівнику, який належить до категорії ІІ, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 25 631,73 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34 142,55 грн, всього - 76 207,17 грн. 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року                              у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. 
Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 шкоду у розмірі 200 000,00 грн. 
11 лютого 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті)  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Справа № 760/33544/19 є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 76 207,17 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2021 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» цього показника на рівні                              2 270,00 грн складає 227 000,00 грн (100 х 2 270,00). 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення                                    у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення недоплаченої заробітної плати, вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат