Ухвала                                                                  

03 лютого 2021 року
м. Київ
справа №554/10204/15-к
провадження № 51-492ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року ОСОБА_6 визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю у її діяннях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. 
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, представник потерпілого оскаржив їх у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.
Як убачається зі змісту скарги, представник потерпілого стверджує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не зазначаючи в чому саме полягають такі порушення та як могли вплинути чи вплинули на прийняття постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень. 
Обґрунтування доводів представника потерпілого зводиться до переоцінки фактичних обставин справи (оцінки судами обставин справи, показань свідків, експертизи тощо), що не може бути предметом касаційного перегляду, оскільки касаційний суд виступає судом права, а не факту.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Згідно зі ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 04 вересня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати представнику потерпілого. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3