П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/7993/20 
                                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Попова Оксана Гнатівна  
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
11 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року  (м. Житомир, 03 серпня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні позивачу період навчання в Червоноармійському СТК ДТСААФ з 01.12.1980 року по 29.04.1981 року та період роботи в Новоград-Волинській ПМК-2 з 05.10.1981 року по 30.06.1983 року до трудового та страхового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу період навчання в Червоноармійському СТК ДТСААФ з 01.12.1980 року по 29.04.1981 року та період роботи в Новоград-Волинській ПМК-2 з 05.10.1981 року по 30.06.1983 року до трудового та страхового стажу та призначити позивачу пенсію за віком з 28 грудня 2019 року; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача 3000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні позивачу  період навчання в Червоноармійському СТК ДТСААФ з 01.12.1980 року по 29.04.1981 року та період роботи в Новоград-Волинській ПМК-2 з 05.10.1981 року по 30.06.1983 року до трудового та страхового стажу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 29.01.2020 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страчування", з урахуванням висновків суду, зазначених у рішенні суду.
Крім цього, загаданим рішенням вирішено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись з вказаним рішенням у частині стягнення витрати на професійну правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у цій частині та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у цій частині.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням від 03.02.2020 року ГУ ПФУ в Житомирській області відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. За наявними документами до страхового стажу позивачу до страхового стажу не зараховано період роботи з 05.10 198 кроку по 30.06.1983 року в Новоград-Волинській ІІМК-2, так як записи в трудовій книжні про роботу не відповідають вимогам п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 року довідки №110, та період навчання згідно довідки №1/08 від 14 січня 2020 року виданої Житомирською обласною організацією ТСО України з 01.12.1980 по 29.04.1981 року в Червоноармійському СТК ДТСААФ, так як в довідні не зазначена інформація про присвоєння кваліфікацій. Згідно поданих документів страховий стаж становить 25 років 2 місяці 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.
Листом від 28.05.2020 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило представника позивача - Дмитренка В.В., що для підтвердження вищезазначеного періоду роботи 04.02.2020 надіслано запит на Новоград-Волинське ВАТ «Сантехмонтаж», однак відповідь на даний час не надходила. Згідно поданих документів страховий стаж позивача, підтверджений документально, становить 25 років 2 місяці 19 днів, тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначені пенсії за віком та повідомлено позивача листом від 10.02.2020 № 0600-0329-8/1622.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду у межах апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
В силу ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з нормами ст. 134 КАС України основним критерієм при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, які стягуються на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, при задоволенні його позову, є співмірність цих витрат із складністю справи та змістом і обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Зокрема, в цьому контексті слід враховувати ціну позову (якщо спір є матеріального характеру), значення справи для сторони, вплив вирішення справи на репутацію сторони, публічний інтерес до справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, (наданих послуг), вид цих послуг, їх необхідність в межах конкретної справи тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На потвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано ордер, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору  №7/2020 про надання правничої (правової) допомоги від 20.05.2020, копією тарифів надання послуг адвокатом Дмитренко В.В., копію акту приймання - передачі наданих послуг, копією прибуткового касового ордеру № 1 та копією квитанції до прибуткового касового ордеру.
Проаналізувавши детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), враховуючи критерій обґрунтованості та співмірності понесених позивачем витрат, зважаючи на рівень складності справи та виконані адвокатом роботи, розумність розміру гонорару, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, а саме: стягнення на користь позивача 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.