ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2424/21 Справа № 195/631/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року        Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.
               за участю секретаря – Бондаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Вищетарасівської сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 
на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищетарасівської сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Одразу після смерті у нього загострилась хвороба Кардіоезофагальний рак. Відповідно рухова активність у нього була обмежена, тобто пересуватися він не міг. Зазначав, що 25 вересня 2017 року його прооперували. З 24 квітня 2017 року по 20 лютого 2018 року він знаходився на денному стаціонарі. Після чого проходив хіміотерапію. Зазначені розлади здоров`я стали для нього об`єктивними, непереборними та істотними труднощами щодо здійснення ним дій пов`язаних з вступом та прийняттям спадщини в межах передбаченого законом строку (а.с.1-3).
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши цей строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.49-51).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року в цивільній справі № 195/631/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищетарасівської сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини — скасувати, постановити нове рішення про відмову в позові (а.с.53-57). 

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року без змін (а.с.125-127).
Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.215-218). 

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, з урахуванням постанови Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Дарницьким районним судом м. Києва відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, смерть якого зареєстрована виконкомом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис від 03 травня 2017 року № Т70.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно на праві власності та дочка позивача ОСОБА_4 за довіреністю направила приватному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину від 26 березня 2018 року.
Приватний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, передбачений частиною першою статті 1272 ЦК України, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 квітня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними і об`єктивними та підтвердженими належними доказами.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.
Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.
Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Так апеляційним судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовами про визнання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідачем по справі позивач зазначив Вищетарасівську сільську раду Томаківського району Дніпропетровської області.
Між тим, наданими скаржником доказами доведено, що померлий спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім позивача по справі мав ще доньку ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.61), яка прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.62). Її спадкоємцем є апелянт, який 02.10.2017 року звернувся до приватного нотаріуса ТРНО Рудого М.Є. із заявою про прийняття спадщини після її смерті (а.с.67).

Наведені вище обставини, підтверджують той факт, що сестра позивача фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті вона проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, тоді, як позивач по справі його пропустив, звернувшись до нотаріальної контори у березні 2018 року.
В такому випадку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивачі, які пропустили встановлений законом строк, повинні були отримати згоду інших спадкоємців на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, і у разі відсутності такої згоди з боку іншого спадкоємця, позивачі мали право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
При цьому, відповідачем по справі повинен бути зазначений спадкоємець, який прийняв спадщину, тоді, як в позові відповідачем зазначені органи місцевого самоврядування, тобто у даному випадку за наявності іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, позивач подав позов до неналежного відповідача.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час судового розгляду справи допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки не перевірив наявність або відсутність, окрім позивача інших спадкоємців померлого ОСОБА_3 , а у разі наявності таких спадкоємців не з`ясував чи була відмова таких спадкоємців на дачу згоди позивачам, які пропустили встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, тобто належним чином не визначив коло спадкоємців померлого батька, і відповідно розглянув позов не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, тобто до неналежного відповідача.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає висновок суду про наявність підстав для задоволення позову передчасним, оскільки він суперечить наведеним вище нормам закону.

За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, що не позбавляє позивача права звертатися до суду з відповідним позовом до належного відповідача.

Згідно п. 1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то на підставі підставі вимог ст.141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057,21 грн.(а.с.52) та касаційної скарги в розмірі 1409,20 грн.(а.с.137).

Керуючись ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 — задовольнити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року— скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Вищетарасівської сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2466,41 грн. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню лише в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа. В іншій частині ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: