Справа № 307/2933/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

11 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
               головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. Кожух О.А.,
       з участю секретаря Микуляк Є.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 10 грудня 2019 року (у складі судді Чопика В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» про визнання протиправними та скасування наказів, визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у вересні 2019 р.
Після збільшення позовних вимог (а.с.29-30) просив:
-визнати протиправним і скасувати наказ державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» від 22.04.2019 р. № 58 «Про винесення адміністративного покарання інженеру лісу «ДП Мокрянське ЛМГ»;
-визнати протиправним і скасувати наказ державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» від 20.05.2019 р. № 68 «Про винесення дисциплінарного покарання інженеру охорони ліса «ДП Мокрянське ЛМГ»;
-визнати незаконним і скасувати наказ державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» № 48/к від 05.07.2019 р. «Про звільнення» і наказ № 88 «Про звільнення з роботи інженера по охороні лісу ОСОБА_1 »;
-поновити його на посаді провідного інженера по охороні лісу в державному підприємстві «Мокрянське лісомисливське господарство»;
-стягнути з державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що з листопада 2010 р. працював інженером охорони лісу державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство».
Наказом відповідача від 22.04.2019 р. за № 58 йому було оголошено догану за невиконання доручень директора підприємства, головного лісничого (накази № 25 і № 34), подання недостовірних даних про площу пожежі та халатне ставлення до своїх обов`язків.
Наказом № 68 від 20.05.2019 р. йому також було оголошено догану за невиконання наказів і розпоряджень керівництва підприємства щодо вжиття заходів із ліквідації лісових пожеж у лісовому фонді підприємства. При цьому відповідач послався на пожежу та на обставини, що виникли 14.04.2019 р., і за які він уже поніс покарання, що суперечить положенням ст. 149 КЗпП України.
Вважає вказані накази незаконними, оскільки директором державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» на нього були покладені обов`язки, які суперечать наказу № 6 Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства від 11.02.2019 р. і функціональним обов`язкам інженера охорони лісу.
05.07.2019 р. наказом директора № 48/к його було звільнено з посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку – за п.3 ст. 40 КЗпП України.
Того ж дня було видано наказ № 88 «Про звільнення з роботи інженера по охороні лісу ОСОБА_1 », у якому як підставу для звільнення зазначено п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Ухвалою Тячівського районного суду від 10.12.2019 р. позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення із відповідача на свою користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду (а.с.138).
Рішенням Тячівського районного суду від 10.12.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.
Указане судове рішення мотивоване тим, що звільнення позивача відбулося без порушення вимог чинного трудового законодавства.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права і неналежну оцінку доказів.
Узагальнені та доречні доводи ОСОБА_1 зводяться до такого:
-при винесенні йому догани (наказ № 58) відповідачем було порушено ст.ст. 31, 71 КЗпП України;
-наказом № 68 від 20.05.2019 р. відповідач порушив норми ст.ст. 148, 149 КЗпП України;
-він не пропустив тримісячний строк для оскарження наказів.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі (включно з вимогою про поновлення на попередній посаді). 
Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а рішення – зміні в частині правового обґрунтування, із таких мотивів.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення догани № 58 від 22.04.2019 р. і № 68 від 20.05.2019 р., а клопотань про поновлення цього строку ні позивач, ні його представник не заявляли. Звільнення позивача відбулося без порушення вимог чинного трудового законодавства, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення. Вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від позовної вимоги про поновлення на роботі, черз що також задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не може повністю погодитися із такими висновками.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом від 24 січня 2006 р. № 26/к директора ДП «Мокрянське ЛМГ» позивача прийнято на роботу з 24 січня 2006 р. з виконанням обов`язків по лісовідновленню.
Наказом від 11 листопада 2010 р. № 404/к «Про переведення» позивача переведено з 11 листопада 2010 р. провідним інженером по охороні лісу з окладом згідно зіштатним розписом.
Наказом № 58 від 22.04.2019 р. «Про винесення адміністративного покарання інженеру по охороні лісу ДП «Мокрянське ЛМГ» за невиконання доручень директора підприємства, головного лісничого, що тягне за собою не виконання наказів № 34 від 20.03.2019 р., № 25 від 17.04.2019 р. халатне ставлення до своїх обов`язків, інженеру по охороні лісу ДП «Мокрянське ЛМГ» ОСОБА_1 оголошено догану.
Наказом № 68 від 20.05.2019 р. «Про винесення дисциплінарного покарання інженеру по охороні лісу ДП «Мокрянське ЛМГ» за невиконання наказів та розпоряджень керівництва лісмисливгоспу щодо вжиття заходів із ліквідації лісових пожеж в лісовому фонді підприємства, підготовки і надання правдивої інформації про пожежі в ЗОУЛМГ та МНС за дорученням керівництва, інженеру з охорони ліса ДП «Мокрянське ЛМГ» ОСОБА_1 оголошено догану.
Наказом директора ДП «Мокрянське ЛМГ» від 05 липня 2019 р. № 48/к «Про звільнення» позивача було звільнено з посади провідного інженера по охороні лісу за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку за п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України.
Підстави звільнення працівника з роботи з ініціативи адміністрації передбачені статтями 40, 41 КЗпП України.
Зокрема, відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником підприємства (установи, організації) або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до цього працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
За змістом зазначеної норми працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року з наступними змінами).
При цьому, адміністрація повинна навести конкретні факти невиконання обов`язків, зазначити, коли вони мали місце, коли і які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнень.
Порядок застосування дисциплінарних стягнень відповідно до статті 149 КЗпП передбачає обов`язок адміністрації зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.
Виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.
Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Позивач оскаржує наказ від 22.04.2019 р. про притягнення до «адміністративного покарання» у вигляді догани за невиконання наказів № 34 від 20.03.2019 р., № 25 від 17.04.2019 р., наказ від 20.05.2019 р. № 68 «Про винесення дисциплінарного покарання інженеру охорони ліса ДП «Мокрянське ЛМГ» у вигляді догани за невиконання наказів і розпоряджень лісмисливгоспу щодо вжиття заходів із ліквідації лісових пожеж у лісовому фонді, та як наслідок – накази № 48/к, № 88 від 05.07.2019 р. про звільнення його з роботи за систематичне невиконання, без поважних причин обов`язків покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку.
Позивач доводить, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності, та як наслідок – звільнення, відбулося із грубим порушенням КЗпП України зі сторони роботодавця, тобто відповідача.
Судом першої інстанції не було надано правової оцінки наказам про притягнення позивача до адміністративної відповідальності через пропуск строків звернення до суду, однак безумовно стверджувати, що позивач пропустив строк звернення до суду не можна, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті матеріали позовної заяви у відділення поштового зв`язку були здані вчасно, тобто 25.07.2019 р. (а.с.17), що є вирішальним, оскільки надходження матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції лише у вересні 2019 р. не може свідчити про пропуск позивачем строків для звернення до суду.
Відтак, колегія суддів вважає, що кожному наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно надати оцінку з підстав їх законності.
Наказом відповідача від 22.04.2019 р. №58 (а.с.13) позивача було притягнуто до «адміністративного покарання» у вигляді догани за невиконання наказів № 34 від 20.03.2019 р., № 25 від 17.04.2019 р.
Наказом №34 від 20.03.2019 р. «Про закріплення відповідального ДП «Мокрянське ЛМГ» за проходження Ювілейної Карпатської стежки через лісовий фонд підприємства» відповідальним працівником від підприємства призначено інженера охорони лісу ОСОБА_1 . При ознайомлені з наказом позивач указав, що некваліфікований по даному напрямку роботи (а.с.12).
Наказом № 25 від 17.04.2019 р. «Про підготовку підприємств Закарпатського ОУЛМГ до літнього туристичного сезону у 2019 році» директорам державних лісогосподарських, лісомисливських, лісодослідних підприємства та НПП «Зачарований край» було доручено здійснити огляд усіх рекреаційних пунктів поблизу автомобільних доріг загального користування місцевого та державного значення, а також провести реконструкцію та оновлення всіх діючих рекреаційних пунктів, звернувши особливу увагу на ті, які знаходяться біля автомобільних доріг державного значення. Забезпечити належний санітарний стан та прибирання сміття на основних туристичних маршрутах, які проходять по території лісо фонду. У свою чергу відповідачем обов`язок по виконанню цього наказу було покладено на позивача (а.с.135).
Як видно з функціональних обов`язків інженера по охороні лісу від 11.11.2010 р., з якими ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується його підписом, передбачено, що інженер по охороні лісу здійснює контроль за додержанням правил «Порядку спеціального використання лісових ресурсів».
Відповідно до п.31 Порядку спеціального використання лісових ресурсів затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2007 р. № 761 використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища та природних ландшафтів, з дотриманням правил архітектурного планування приміських зон і санітарних вимог.
Можна зробити висновок, що покладення на позивача обов`язку за узгодження маршруту проходження Ювілейної Карпатської стежки через лісовий фонд підприємства та обов`язку підготовки підприємства до літнього туристичного сезону в 2019 р. кореспондується із Порядком спеціального використання лісових ресурсів, і, відповідно, функціональних обов`язків інженера по охороні лісу, а тому невиконання позивачем наказів № 34 від 20.03.2019 р. і № 25 від 17.04.2019 р.правомірно виразилося у притягненні його до адміністративної відповідальності у вигляді догани відповідно до наказу № 58 від 22.04.2019 р.
Також наказом № 68 від 20.05.2019 р. за невиконання наказів та розпоряджень керівництва лісмисливгоспу щодо вжиття заходів із ліквідації лісових пожеж у лісовому фонді підприємства, підготовки і надання правдивої інформації про пожежі в ЗОУЛМГ та МНС за дорученням керівництва, позивачу було оголошено догану (а.с.14).
14.04.2019 р. у лісовому фонді Усть-Чорнянського лісництва мало місце загорання лісової підстилки у Кв.9 вид.4. ОСОБА_1 було надано вказівку виїхати на місце пожежі для вжиття заходів із ліквідації та встановлення в натурі площі, пройденої загоранням, і надання правдивої інформації в ЗОУЛМГ та МНС. Однак, ОСОБА_1 було проігноровано ці вказівки та надано недостовірну інформацію щодо площі загорання.
18.04.2019 р. ОСОБА_1 було надано пояснення стосовно цієї пожежі (а.с.38), у якому він указує, що на пожежу він не поїхав через такі причини: - не було транспорту; - коли його повідомили про пожежу, вона вже була ліквідована; - це була неділя і він не був черговим. 
Однак, функціональними обов`язками інженера по охороні лісу передбачено, що він сприяє підвищенню ефективності лісогосподарської діяльності шляхом недопущення лісових пожеж, а при появі їх вживає заходів до ліквідації їх на початку виникнення.
При виникненні пожежі 14.04.2019 р. позивач не лише не виконав указівки директора ДП «Мокрянське ЛМГ», а і свої функціональні обов`язки інженера по охороні лісу, відтак накладення на позивача наказом від 20.05.2019 р. догани за невиконання наказів та розпоряджень, є цілком обґрунтованим.
У оспорюваному наказі про звільнення № 88 від 05.07.2019 р. указано, що позивач безпричинно не брав участі у діяльності комісії по визначених для нього дільницях Тиховецького та Мокрянського лісництв, зірвав проведення ревізій та надання результатів ревізій у відділ лісового господарства ДП.
Із цього приводу колегія суддів зауважує таке.
Наказом відповідача № 65 від 07 травня 2019 р. ОСОБА_1 було призначено відповідальним інженером по лісництву (Мокрянське лісництво та Тиховецьке лісництво) для проведення ревізії щонайменше двох майстерських дільниць до 24.05.2019 р. (а.с.63).
Наказом № 66 від 14.05.2019 р. було визначено, що контрольні ревізії, зокрема, в Тиховецькому лісництві, необхідно провести - м/дільниці № 2 та № 4, а у Мокрянському лісництві - м/дільниці №1; №4; №8, у термін до 24.05.2019 р. (а.с.64).
Наказом № 77 від 10 червня 2019 р. дію наказу № 66 від 14.05.2019 р. по Мокрянському лісництву було продовжено до 25.06.2019 р. (а.с.66).
04.07.2019 р. було складено акт про відмову ОСОБА_1 надати пояснення з приводу невиконання наказу директора № 65 від 07.05.2019 р., № 66 від 14.05.2019 р., № 77 від 10.06.2019 р. Зазначено, що накази не виконані, результати ревізій майстерських дільниць не надано (а.с.122).
У матеріалах справи наявний акт контрольної ревізії № 1 лісового обходу (майстерської дільниці) № 2 Тиховецького лісництва (а.с.41) та акт контрольної ревізії № 2 лісового обходу (майстерської дільниці) № 4 Тиховецького лісництва (а.с.42).
Однак, акти контрольних ревізій по майстерських дільниць №1; №4; №8 Мокрянського лісництва у матеріалах справи відсутні, позивачем таких надано не було, а відповідачем встановлено їх відсутність.
Із протоколу № 5 від 05 липня 2019 р. профспілкового комітету ДП «Мокрянське ЛМГ» (а.с.120) видно, що ОСОБА_1 надав свої пояснення і вказав, що наказ про догану є неправомірним оскільки головний лісничий рапорт на нього не подавав, на пожежі він не зобов`язаний був бути, бо то був вихідний день і є графік чергувань. Також сказав, що йому було обіцяно посаду начальника відділу лісового господарства.
Отже, підставою для звільнення за ст. 40 п. 3 КЗпП України є систематичність невиконання працівником без причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. Таким чином, для звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець прагне звільнити за п. 3 ст. 40 КЗпП) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому маються на увазі не заходи громадського впливу на кшталт проведення з ним так би мовити «виховної» бесіди, а саме стягнення, передбачені законодавством, які не погашені строком давності (з часу їх накладення пройшло менше року), зокрема, догана, оголошена наказом роботодавця.
У спірних правовідносинах роботодавець позивача -ДП «Мокрянське ЛМГ», навів конкретні факти невиконання позивачем своїх обов`язків, зазначив, коли вони мали місце та які проступки вчинив позивач після застосування до нього стягнень.
Тобто, накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, невиконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, що було зафіксовано в акті від 04.07.2019 р., і не спростовано позивачем, та як наслідок – звільнення останнього із займаної посади, повністю відповідають вимогам трудового законодавства.
Доводи апеляційної скарги стосовно винесення позивачу догани (наказ № 58) з порушенням ст.ст. 31, 71 КЗпП України та винесення наказу № 68 від 20.05.2019 р. із порушенням норми ст.ст. 148, 149 КЗпП України не дають підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції як бездоказові, обґрунтовані припущеннями, суперечні обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосування до спірних правовідносин.
       Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1, п.1, п.4 ЦПК України оскаржене рішення у мотивувальній частині належить змінити, а його резолютивну частину залишити без змін.
       Керуючись 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 2.Рішення Тячівського районного суду від 10 грудня 2019 року змінити в частині правового обґрунтування.                                                 3.Резолютивну частину рішення залишити без змін.                                 4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         5.Повне судове рішення складено 24.02.2021 р.
Судді: