СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р.                                                                      Справа № 922/2441/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А. , суддя  Шевель О.В. 
за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (вх.№206 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Шатерніковим М.І. повний текст складено 10.12.2020, 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон", м. Дніпро, 
до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш", м. Харків, 
про стягнення 6224233,21 грн,
ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.11.2020 у справі №922/2441/20 задоволено позов частково. Стягнуто з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" 4871706,42 грн основного боргу, пені у сумі 359195,82 грн, 1% річних у сумі 100316,50 грн, інфляційних втрат у сумі 772358,54 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 91553,65 грн. Відмовлено в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 120655,93 грн. Ухвалено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати починаючи з 02.08.2020 та до моменту виконання цього рішення проценти (1% річних) за такою формулою: (СОБ х 1 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ  - сума основного боргу, простроченого відповідачем; 1 - розмір процентів визначений договором=1; КДП  - кількість днів прострочення сплати відповідачем суми основного боргу за період: починаючи з 02.08.2020 та до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти; і стягнути отриману суму процентів із ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон".
Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20 задоволено частково заяву АТ "Юнікон" (вх.№ 27756) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу. Стягнуто з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15600 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20 та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ "Юнікон" щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 для розгляду справи №922/2441/20 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Юнікон" (вх.№206 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20; призначено справу до розгляду на 18 лютого 2021 року, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 Господарського процесуального кодексу України.
08.02.2021 до апеляційного господарського суду від ДП "Завод "Електроважмаш" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1593), в якому відповідач заперечує проти доводів апелянта, а тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ "Юнікон" та залишити без змін додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20. На думку відповідача, сума присуджених судом першої інстанції витрат на правову допомогу відповідає критеріям співмірності. 
Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. здійснено повторний розподіл судової справи № 922/2441/20 та визначено наступний склад колегії суддів для її розгляду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Пуль О.А, суддя Шевель О.В.
Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 18.02.2021 з розгляду апеляційної скарги АТ "Юнікон" розпочалось за участю представників сторін. Присутній представник апелянта надав пояснення щодо обставин справи з урахуванням доводів та вимог апеляційної скарги, підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив суд її задовольнити, скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20 та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ "Юнікон" щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача зазначив про законність та обґрунтованість додаткового рішення місцевого господарського суду та заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2020 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Юнікон", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" заборгованості за договором від 23.05.2018 №238-16/199-ВК за поставлений товар у розмір 6312624,91 грн, що складається з такого: суми основного заборгованості - 4 871 706,42 грн; пені у сумі 359 195,78 грн; 1% річних у сумі 184 159,81 грн; інфляційних втрат у сумі 897 562,9 грн. водночас, просив суд в порядку частини 10 статті 238 ГПК України зобов`язати орган, що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати відповідачу 1% річних за допущене ним прострочення сплати основного боргу за період, що не буде врахований у рішенні суду. 
Крім того, позивач просив суд стягнути з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 94689,38 грн та інші судові витрати. При цьому, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник АТ "Юнікон" вказав про те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а також докази понесення цих витрат будуть надані суду додатково (т.1, а.с. 1-31). 
До позовної заяви додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Макотченка Людмили Михайлівни від 25.10.2017 серії ДН № 4907; копію довіреності від 11.09.2019 №1, відповідно до якої АТ "Юнікон" в особі Голови правління – Генерального директора Кононюка Олега Михайловича, який діє на підставі Статуту, доручає адвокату Макотченко Л.М. представляти інтереси товариства перед фізичними та юридичними особами, в органах державної влади та місцевого самоврядування, в судових органах з усіма правами, що надаються законом позивачу, відповідачу та третій особі; довіреність дійсна до 31.12.2020 включно (т.3, а.с.19-20).  
Разом з тим, 08.09.2020 до суду першої інстанції від представника позивача адвоката Макотченко Л.М. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. №20708), в якій він просив, зокрема, стягнути з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" суму заборгованості у розмірі 6 224 233,21 грн, з яких 4871706,42 грн основного боргу, пені у сумі 359195,82 грн, 1% річних у сумі 100316,50 грн, інфляційних втрат у сумі 893014,47 грн. Також просив суд стягнути з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 93363,50 грн та інші судові витрати. При цьому, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник АТ "Юнікон" вказав про те, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а також докази понесення цих витрат будуть надані суду додатково (т.3, а.с. 102-104). Вказана заява прийнята судом в порядку статті 46 ГПК України, про що зазначено в рішенні суду.  
11.11.2020 місцевим господарським судом ухвалено рішення, яким позов задоволено частково (т.3, а.с. 233-247).
16.11.2020 представник АТ "Юнікон" звернувся до місцевого господарського суду із заявою щодо питання про розподіл судових витрат ( в порядку статей 129, 244 ГПК України) (вх. №26958 від 18.11.2020), в якій просив стягнути з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 37600,00 грн (т.4, а.с. 86-91). 
Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи надано наступні документи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон"  та адвокатом Макотченко Л.М.; копію додаткової угоди від 10.09.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 б/н; копію протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 24.07.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.; оригінал опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Макотченко Л.М.; копію акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.11.2020; копію рахунку-фактури від 16.11.2020, наданого адвокатом Макотченко Л.М.; оригінал платіжного доручення від 16.11.2020 на суму 37 600,00 грн в підтвердження сплати вартості правничої допомоги; копію рішення Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2020 № 17 «Рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару – Рада адвокатів Харківської області»; копію рішення від 16.02.2018 № 57 Ради адвокатів Чернігівської області «Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару» (т.4, а.с. 92-104). 
Так, 20.09.2019 між адвокатом Макотченко Людмилою Михайлівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.10.2017 № 4907, (далі – адвокат) та АТ "Юнікон" (далі клієнт) укладений договір про надання правової (правничої) допомоги (далі – договір),  з урахуванням додаткової угоди від 10.09.2020 до цього договору (т.4, а.с. 92-93).
Відповідно до пункту 1.1. цього договору адвокат надає клієнту правову (правничу) допомогу, яка полягає, зокрема, в такому: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в разі його участі у будь-якому судовому провадженні в якості позивача, відповідача; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, кримінальному, адміністративному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами в тому числі, але не виключно у всіх судах України. 
При наданні клієнту правової (правничої) допомоги за даним договором, у виді представництва, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, кримінальному, адміністративному судочинстві, адвокат має всі повноваження на ведення справ у всіх судах України (всіх інстанцій), і здійснює від імені клієнта якого він представляє, всі процесуальні права та обов`язки які має клієнт в залежності від його процесуального статусу (позивач, відповідач, третя особа, заявник, боржник, стягувач, потерпілий) згідно Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, та Кодексу адміністративного судочинства України, без обмеження процесуального права адвоката на відмову від позову, визнання позову, укладання мирової угоди тощо (п.1.2 договору).   
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору за отримання клієнтом від адвоката правової (правничої) допомоги за даним договором клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару адвоката за цим договором, та строк його оплати визначається сторонами шляхом підписання протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги.
Окрім гонорару, клієнт здійснює оплату витрат адвоката, які пов`язані з виконанням адвокатом своїх обов`язків за даним договором, включаючи судовий збір, оплату витрат адвоката на поштові послуги пов`язані з надісланням адвокатських запитів адвокатом чи інших процесуальних документів, оплату витрат на зв`язок, оплату послуг спеціалістів та експертів при їх залученні, транспортні витрати, витрати на проживання, тощо (фактичні видатки, пов`язані з наданням правової (правничої) допомоги. Дані витрати оплачуються клієнтом адвокату по мірі необхідності шляхом попереднього авансування (п. 2.3 договору).
Право адвоката на отримання невнесеного або не повністю внесеного клієнтом гонорару не залежить від результату надання правової (правничої) допомоги (п.2.4 договору).
Згідно з пунктом 2.6 договору по факту надання правової (правничої) допомоги або її частини адвокатом готується, підписується та направляється клієнту два екземпляри акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги. Клієнт зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт прийому-передачі протягом 5 (п`яти) днів з дати його отримання, або надати у той же строк мотивовану відмову від підписання. Правова (правнича) допомога є наданою адвокатом клієнту належним чином та в обсязі зазначеному в такому акті з дати підписання сторонами акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги або на шостий день з дати відправлення адвокатом клієнту такого акту на поштову адресу, зазначену у розділі 5 даного договору та за відсутності на таку дату письмової мотивованої відмови клієнта, у залежності від того, яка подія наступила раніше.
Відповідно до протоколу узгодження вартості правничої допомоги від 27.07.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 20.09.2019, укладеного між АТ "ЮНІКОН" та адвокатом Макотченко Л.М на виконання пункту 2.2 договору, сторони домовились, що вартість гонорару адвоката за надання правничої допомоги по справі клієнта про стягнення основного боргу, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, яка буде розглядатись у судовому порядку становить: 
- 2400,00грн за надання консультацій на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних  санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, із розрахунку 1200,00грн за 1 годину; 
- 25200,00грн за складання позовної заяви до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 238-16/119-ВК, із розрахунку 1200,00грн за 1 годину; 
- 500.0грн/сторінка за підготовку клопотань та заяв з будь-яких питань під час розгляду справи на будь-якій стадії судового процесу;
- 6000,00грн за підготовку відповіді на відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта, із розрахунку 1200,00грн за 1 годину.
Вказану вартість гонорару сторони вважають розумною, визначеною з урахуванням витраченого адвокатом часу, співмірною із ціною позову, складністю справи та її значенням для клієнта.
Відповідно до пункту 2 цього протоколу гонорар адвоката за надання правової (правничої) допомоги, передбачений пунктом 1 протоколу, по справі клієнта про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань, за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК клієнт зобов`язується сплатити адвокату протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту - підписання акту прийому-передачі наданої правової допомоги по договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2020 (т.4, а.с. 94).
Відповідно до опису робіт (наданих послуг) від 16.11.2020 виконаних адвокатом Макотченко Л.М. за договором про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019 по справі № 922/2441/20 за позовом АТ "ЮНІКОН" до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, було надано наступну правову (правничу) допомогу (надано послуги/ виконано роботи):
- надано консультацію клієнту на підставі проведеного аналізу наданих ним документів, що стосуються спору клієнта з ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за вказаним договором - 2 год. 00 хв; проаналізовано документи клієнта (вивчено матеріали справи), що стосуються спору клієнта з ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК; надано консультацію клієнту щодо можливості стягнення з ДП "Завод "Електроважмаш"  заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК; 
- складено позовну заяву про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК - 21 год.; складено текст позовної заяви про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК; підготовлено та направлено пакет документів для суду та відповідача у справі (підготовлено та засвідчено копії документів) відповідно до вимог чинного законодавства; 
- підготовлено відповідь на відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта -5 год; проаналізовано відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта; підготовлено відповідь на відзив, направлено текст відповіді на відзив у справі з додатками відповідачу та суду; 
- складено заяву про забезпечення позову по справі 922/2441/20 - 8 сторінок - 4 год; складено текст заяви про забезпечення позову; підготовлено та направлено пакет документів для суду (підготовлено та засвідчено копії документів) відповідно до вимог чинного законодавства (т.4, а.с.95).
16.11.2020 між адвокатом Макотченко Л.М. та АТ "ЮНІКОН" складено акт прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019, відповідно до якого в рамках договору адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу по справі клієнта до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення суми заборгованості, інфляційних втрат, суми 1 % річних та пені за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК: 
- 2400,00грн за надання консультацій на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, із розрахунку 1200,00 грн за 1 годину;
- 25200,00 грн за складання позовної заяви до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором № від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, із розрахунку 1200.00 грн за 1 годину;
- 6000,00 грн за підготовку відповіді на відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта, із розрахунку 1200,00 грн за 1 годину; 
- 4000,00 грн за складання заяви про забезпечення позову по справі 922/2441/20, із розрахунку 500грн/сторінка.
У пункті 2 цього акту сторони підтверджують, що вищезазначена правова (правнича) допомога була надана адвокатом належним чином; претензій та зауважень щодо її надання у клієнта немає (т.4, а.с.96). 
Матеріали справи містять рахунок-фактуру від 16.11.2020, виставлений адвокатом Макотченко Л.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019 та протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 27.02.2020, на загальну суму 37600,00 грн, що складається з такого: надання консультацій на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК з ДП "Завод "Електроважмаш" -2400,00 грн; складання позовної заяви до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором № від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК – 25200,00 грн; підготовка відповіді на відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта – 6000,00 грн; складання заяви про забезпечення позову по справі 922/2441/20 -4000,00 грн (т.4, а.с.97). 
З матеріалів справи вбачається, що гонорар адвоката за надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019 був сплачений АТ "ЮНІКОН", що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2020 №13256 на суму 37600,00грн (т.4, а.с. 98).  
Водночас, 30.11.2020 ДП "Завод "Електроважмаш" подало до суду першої інстанції заперечення на заяву щодо вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу позивача (вх. № 27756), в яких просило відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або зменшити розмір таких витрат до 4000,00 грн. 
30.11.2020 представник відповідача подав до суду заперечення на заяву щодо вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу позивача (вх. № 27756), в якій просив відмовити у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу або зменшити розмір таких витрат до 4000,00 грн. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на такі обставини: відсутність поважності причин неможливості до закінчення судових дебатів у справі подати докази витрат на професійну правничу допомогу; документи, які є додатками до основного договору про надання правової допомоги № б/н від 20.09.2019, містять два різних механізми розрахунку гонорару адвоката, а саме: в протоколі - фіксований розмір, а в опису робіт - у погодинній формі оплати без визначення вартості однієї години роботи адвоката; розмір заявлених позивачем витрат не є співрозмірним зі складністю розгляду даної справи, оскільки позовна заява є типовою у господарських правовідносинах; позивачем не доведено реальності наданих послуг та вони не можуть бути покладені на відповідача, зокрема послуги з вивчення матеріалів справи; враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то відповідно правова допомога також повинна бути стягнута у тому ж відсотку.
30.11.2020 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване додаткове рішення про часткове задоволення заяви АТ "Юнікон" про розподіл судових витрат (т.4, а.с.123-130).
Вказане додаткове рішення суду першої інстанції мотивоване документальним підтвердженням понесених позивачем витрат у розмірі 37600,00 грн за надання правової допомоги у справі № 922/2441/20. Водночас, місцевий господарський суд, зважаючи на заяву відповідача про зменшення судових витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15600,00 грн, із розрахунку складання позовної заяви - 9600,00 грн. (1200 грн.*8 годин); 6000,00 грн. - за складання заяв по суті спору.
В обґрунтування апеляційної скарги, позивач зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо нескладного характеру даної справи, адже, поняття “складності” є виключно суб`єктивним явищем, при цьому оцінці підлягає також і час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, ціна позову, значення справи для сторін, обсяг, наданих адвокатом послуг. Також позивач заперечує щодо тверджень суду про необов`язковість таких витрат як витрати на вивчення матеріалів справи та надання консультацій щодо можливості стягнення заборгованості та складення заяви про забезпечення позову. До того ж позивачем зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою докази, надані позивачем з метою підтвердження фактичності понесених ним витрат на правову допомогу, а також не надано обґрунтованої оцінки аргументам позивача щодо неминучості таких витрат.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.
Предметом апеляційного оскарження є додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20, яким заяву АТ "ЮНІКОН" про розподіл судових витрат задоволено частково та стягнуто з ДП "Завод "Електроважмаш" витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15600,00 грн.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Як вже було зазначено вище, позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано для долучення до матеріалів справи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.; копію додаткової угоди від 10.09.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 б/н; копію протоколу узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 24.07.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.; оригінал опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Макотченко Л.М.; копію акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.11.2020; копію рахунку-фактури від 16.11.2020, наданого адвокатом Макотченко Л.М.; оригінал платіжного доручення від 16.11.2020 на суму 37 600,00 грн в підтвердження сплати вартості правничої допомоги.
Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Макотченко Л.М. професійної правничої допомоги позивачу у даній справі, виходячи з такого.
Так, між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М. був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 б/н, який по суті є договором комплексного юридичного обслуговування та яким передбачено повноваження адвоката представляти у встановленому порядку інтереси клієнта в усіх судових органах, що полягає в забезпеченні реалізації прав та обов`язків клієнта, у тому числі у господарському судочинстві.  
У протоколі узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 27.07.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 б/н сторонами узгоджено розмір гонорару адвоката за цим договором по справі клієнта про стягнення основного боргу, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/199-ВК; вказаний протокол містить відомості, необхідні для визначення вартості послуг, зокрема, щодо орієнтованого часу, необхідного для надання окремих юридичних послуг та фіксованої вартості цих послуг; підписаний сторонами та скріплений їх печатками.
Так, у протоколі узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 27.07.2020 сторони узгодили обсяг послуг, що має надати адвокат, а саме: надати консультації на підставі проведеного аналізу наданих клієнтом документів щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК - 2400,00грн, із розрахунку 1200,00 грн за 1 годину; скласти позовну заяви до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 238-16/119-ВК – 25200,00 грн, із розрахунку 1200,00 грн за 1 годину; підготувати клопотання та заяви з будь-яких питань під час розгляду справи на будь-якій стадії судового процесу, із розрахунку 500,00 грн за сторінку; підготувати відповіді на відзив ДП "Завод "Електроважмаш" на позовну заяву клієнта – 6000,00 грн, із розрахунку 1200,00 грн за 1 годину (т.4, а.с. 94).
В описі робіт (наданих послуг) від 16.11.2020 виконаних адвокатом Макотченко Л.М. за договором про надання правової (правничої) допомоги від 20.09.2019 б/н визначено, у тому числі час, витрачений адвокатом на надання таких юридичних послуг: надання консультацій клієнту на підставі проведеного аналізу наданих ним документів, що стосуються спору клієнта з ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 238-16/119-ВК – 2 години; складання позовної заяви про стягнення вказаної заборгованості – 21 години; підготовка відповіді на відзив на позовну заяву -  6 годин; складання заяви про забезпечення позову – 8 сторінок – 4 години (т.1, а.с.95).    
В акті прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.11.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019 зазначено, що в рамках цього договору адвокат надав, а клієнт прийняв правову (правничу) допомогу по справі клієнта до ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення суми заборгованості, інфляційних втрат, суми 1 % річних та пені за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК.
Вказаний акт містить детальний опис робіт (наданих послуг), їх виду, із зазначенням обсягу надання правничої допомоги, із урахуванням зазначено в описі робіт (наданих послуг) від 16.11.2020 часу, затраченого на їх надання, вартості та порядку формування такої вартості.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши надані позивачем докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає надані докази такими, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 37600,00 грн.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.
Задовольняючи частково заяву позивача про розподіл судових витрат та стягуючи з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15600,00 грн, суд першої інстанції зазначив про неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з урахуванням підстав, викладених в поданому відповідачем клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта щодо необґрунтованості таких висновків місцевого господарського суду, з огляду на таке. 
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням доводів поданої відповідачем заяви та аргументів апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу за надання консультацій клієнту на підставі проведеного аналізу наданих ним документів, що стосуються спору клієнта з ДП "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за договором від 23.05.2018 № 238-16/119-ВК, щодо можливості стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань за вказаним договором, у тому числі по вивченню адвокатом матеріалів справи та визначенню судових перспектив вартістю 2400,00 грн є правомірним, оскільки відповідні дії адвоката є початковим етапом правової допомоги та безпосередньо пов`язані з процедурою захисту інтересів клієнта, а надання такого виду робіт у такому розмірі передбачено протоколом узгодження вартості правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20 вересня 2019 року, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.
Консультація щодо можливості звернення до суду з позовом та вивчення документів, наданих клієнтом для подання позову та вивчення нормативно-правової бази є видами правничої допомоги наданої адвокатом клієнту в рамках розгляду справі. (Такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі 9901/254/19).  
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вивчення матеріалів справи та визначення судових перспектив не є видом правничої допомоги, яка надана адвокатом позивачу в рамках розгляду цієї справи. 
При цьому, колегія суддів вважає прийнятним розмежування таких видів послуг як "вивчення матеріалів справи" та "складання позовної заяви", з огляду на відмінність характеру та обсягу виконання робіт.
Щодо покладення на відповідача витрат по складанню позовної заяви про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 1% річних та пені за договором від 23.05.2018 №238-16/199-ВК у розмірі 25200,00грн (із розрахунку 1200,00грн за 1 годину) є обґрунтованим, оскільки відповідні дії адвоката є безпосередньою формою реалізації правової допомоги, надання такого виду робіт у такому розмірі передбачено протоколом узгодження вартості правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20 вересня 2019 року, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.
Висновки місцевого господарського суду про те, що в описі робіт (наданих послуг) від 16.11.2020 та акті прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 16.11.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019 завищено вартість та затрачений час на складання позовної заяви адвокатом (21 година), спростовуються тим, що вартість такої послуги з урахуванням орієнтованого часу для її надання було передбачено протоколом узгодження вартості правничої допомоги до договору.
Так, матеріали справи містять змістовну позовну заяву з детальним описом обставин та додаванням розрахунків на 45 аркушах, докази по справі, в яких йдеться про сто різні поставки товару, зі встановленням строку оплати, дати повного (або часткового) погашення заборгованості, періодів прострочення по кожній накладній, з предметом спору про стягнення заборгованості з урахування індексу інфляції, 1% річних та пені за договором від 23.05.2018 №238-16/199-ВК у розмірі: 6 224 233,21 грн - сума основної заборгованості; 359195,82 грн - сума пені; 100316,50 грн - 1% річних; 893014,47 грн - втрати від інфляції, 93363,50 грн витрат по сплаті судового збору (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог). Вказане підтверджує значний обсяг напрацювання адвокатом.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості, судова колегія дійшла висновку про доведеність апелянтом, що для написання позовної заяви у даній справі, що пов`язане із необхідністю дослідити значну кількість документів (зокрема, договір поставки від 23.05.2018 №238-16/199-ВК з додатковими угодами та специфікаціями до нього, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні на 290 арк, банківські виписки на 109 аркушах) задля здійснення розрахунку штрафних санкцій, 1% річних та інфляційних збитків, адвокатом було затрачено 21 годину.
При цьому, колегією суддів відхиляються заперечення відповідача про те, що вказаний представником позивача витрачений час є значно завищеним, не відповідає принципам співмірності та розумності. Так, у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, викладено правову позицію, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновок суду першої інстанції як на підставу для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, що надані позивачем докази не підтверджують обсяг витраченого часу на надання послуг з надання професійної правової допомоги зі складання позовної заяви.
Щодо висновків місцевого господарського суду про необов`язковість складання заяви про забезпечення позову та покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу зі складання заяви про забезпечення позову у розмірі 4000,00 грн, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказана заява у розумінні норм статті 169 ГПК України, є заявою з процесуальних питань та відповідні дії адвоката є безпосередньою формою реалізації правової допомоги у відповідності до положень пунктів 4, 6 статті 1, статті 19 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", спрямованою на забезпечення реалізації прав стягувача. 
Суд апеляційної інстанції враховує, що в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц роз`яснено про те, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. 
При цьому, обґрунтованість та необхідність складання цієї заяви підтверджується постановленням судом першої інстанції за наслідками її розгляду ухвали суду від 11.11.2020 про задоволення заяви позивача про забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти, які належать ДП "Завод "Електроважмаш", у розмірі основного боргу. Вказана ухвала суду набрала законної сили та не була скасована в апеляційному порядку. А тому, подальше скасування заходів забезпечення позову ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 в порядку статті 145 ГПК України на підставі клопотання відповідача не свідчить про недоведеність необхідності таких витрат позивача. 
Водночас суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність покладення на відповідача витрат по складанню відповіді на відзив на позовну заяву в розмірі 6000,00 грн, оскільки відповідні дії адвоката є безпосередньою формою реалізації правової допомоги, надання такого виду робіт у такому розмірі передбачено протоколом узгодження вартості правничої допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 20.09.2019, укладеного між АТ "Юнікон" та адвокатом Макотченко Л.М.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, додатковій постанові Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/5229/19.
Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
При цьому, заявляючи клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до 4000,00 грн, відповідач не зазначає обґрунтованих доводів стосовно неспівмірності, нерозумності визначених сторонами у договорі про надання правової допомоги та акті прийому-здачі наданих послуг вартості послуг (написання відзиву на апеляційну скаргу, участі у судовому засіданні) та понесених у зв`язку з цим витрат заявником.
Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Таким чином, відповідачем не доведено неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а тому колегія суддів відхиляє як необґрунтоване заявлене клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Водночас, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір витрат на правову (правничу) допомогу є співмірним також з ціною позову 6224233,21 та стягнутою рішенням суду заборгованості у загальному розмірі 6103577,28 грн, оскільки складає менше 1% від такої суми.
Частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог АТ "Юнікон" рішенням Господарського суду Харківської області від 11.11.2020 у справі №922/2441/20, витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.
Отже, враховуючи вищевикладене, зважаючи на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви АТ "Юнікон" (вх.№ 27756) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та стягнення з ДП "Завод "Електроважмаш" на користь АТ "Юнікон" 36871,13 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Зважаючи на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами відповідача, наведеними в обґрунтування апеляційної скарги, та частково її задовольняє.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для зміни судового рішення судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та відповідність рішення нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, ч.1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юнікон" задовольнити частково.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20 змінити.
Викласти резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 30.11.2020 у справі №922/2441/20 у такій редакції:
«Заяву Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (вх.№ 27756) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу задовольнити частково. 
Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (61089, Харківська область, місто Харків, проспект Московський, будинок 299, ідентифікаційний код 00213121) на користь Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, Дніпропетровська облатсь, місто Дніпро, вулиця Олеся Гончара, будинок 28А, ідентифікаційний код 23647276) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 36871,13 грн.
В іншій частині заяви Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (вх.№ 27756) щодо вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу відмовити.»
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 23.02.2021. 

Головуючий суддя                                                                    В.О. Фоміна

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель