ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2021 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, єдиний номер запису в демографічному реєстрі 19891217-07812, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.  
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 30 січня 2021 року о 22:29 годині в с. Колінківці, по вул. Головній керував автомобілем марки ВАЗ21093, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, різький запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.
На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно 
ЄУНСС: 724/263/21                         Головуючий у 1 інстанції: Гураль Л.Л.
НП: 33/822/137/21                         Суддя-доповідач: Давній В.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

нього було допущено помилку у написанні його прізвища, а також відсутні записи у графі час складення протоколу. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортного засобу, а його посилання на те, що він не керував автомобілем, нічим не спростовано. Зазначає, що письмові пояснення свідків, не можуть братися до уваги, оскільки вони до суду не викликались і не допитувались судом. Також вказує, що судом не було взято до уваги, що направлення на огляд на стан сп`яніння також було оформлено на Базоокого, а не на його прізвище.
Громадянин  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, клопотання про відкладення судового розгляду в суд не подавав. 
Однак, неявка  ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснити розгляд справи у її відсутність.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги,апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 097049 від 30.01.2021 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.3-4); направленнями на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, що здійснювали оформлення та з якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків (а.с.9). 
Вказані докази та письмові пояснення свідків підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, який керував транспортним засобом, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.
Районним судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказане його прізвище, а районний суд не дав цій обставині належної оцінки, то вважаю їх необґрунтованими, оскільки дані доводи були предметом судового розгляду суду 1 інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд. Більше того, сам ОСОБА_1 не заперечує факту того, що протокол серії ДПР18 № 097049 від 30.01.2021 року було складено відносно нього. До того ж вірними, на думку апеляційного суду є висновки районного суду про те, що не є порушенням відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення часу складання такого протоколу, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має зазначатися дата і місце його складення, що і міститься у вищевказаному протоколі. 
А тому за таких обставин, дані порушення хоча і мають місце, проте не є суттєвими для визнання цього протоколу неналежним доказом, оскільки в протоколі зазначені всі необхідні обставини вчинення адміністративного правопорушення, які в достатній мірі вказують на наявність інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
А тому за наведених обставин, вважаю вказані доводи апеляції ОСОБА_1 безпідставними і необґрунтованими, а протокол про адміністративне правопорушення таким, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи ОСОБА_1 , що він не керував автомобілем, а лише сидів у ньому.
Так, з відеозапису з реєстратора вбачається, що патрульний автомобіль наздоганяє правопорушника, який припарковує своє авто на обочині дороги праворуч. Із відеозапису з бодікамер працівників поліції убачається, що ОСОБА_1 під час бесіди із працівниками поліції вказав, що саме ним було припарковано автомобіль на узбіччя. До того ж, коли працівники поліції підійшли до даного автомобіля, на водійському сидінні перебував саме ОСОБА_1 . 
Всі інші апеляційні доводи  ОСОБА_1  мають формальний характер та спрямовані на ухилення ним від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП -залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                 В.П. Давній