Справа № 464/3029/18                                Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З. 
Провадження № 22-ц/811/2666/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Крайник Н.П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О. Я.
                               при секретарі: Ждан К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 11 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дякович Мирослава Михайлівна, Сокальська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту та визнання права на спадкування,-                        
                                       ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а саме з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_6 
04.08.2020 року представником позивача  ОСОБА_3 -  ОСОБА_7 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль Мазда, 1987 р.в., білого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; автомобіль «Toyota Corolla», 1.3., 1983р.в., білого кольору, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Львівська область, Сокальський район, Лучицька с/р.
         Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно в межах розгляду даної справи відмовлено.
       Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 .
       Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
       Зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, поза увагою суду залишилося те, що таке  забезпечення у даній справі є необхідним, так як спрямоване проти можливих несумлінних дій відповідачів, які в ході розгляду справи можуть  приховати спадкове майно, продати, знищити чи знецінити його вартість. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_3  про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_6 .Вважає, що заходи забезпечення позову, який просила вжити позивач є співмірними з позовними вимогами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, а лише нададуть можливість забезпечити виконання можливого майбутнього рішення суду по визнання права на спадкування, що в свою чергу надасть можливість як позивачу за первісним позовом, так і за зустрічним реалізувати своє право на спадкування, гарантоване Конституцією України у випадку встановлення останніми відповідних юридичних фактів.
       Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.
       У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задоволити.
       Інші учасники справи в судове засдіання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.
       Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
       Таким чином забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.
       При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
       Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
       Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали. 
Як вбачається зі змісту позовних вимог  ОСОБА_3 , така просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_6 з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право на спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У заяві про забезпечення позову представник позивача зазначив, що наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову значно утруднить в майбутньому виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог у даній справі. До заяви про забезпечення позову заявник долучив протокол огляду від 20.06.2020 року, з якого вбачається, що адвокат Лука Т.М. та Кубаренко В.Б. в присутності свідка ОСОБА_8 з виходом за місцезнаходженням квартири АДРЕСА_1 встановили наступне: «Зі слів місцевих мешканців будинку АДРЕСА_3 в квартирі АДРЕСА_4 проживають невідомі люди, які зранку йдуть з квартири та вночі приходять ночувати, ключі від квартири та кошти за здачу отримує п. ОСОБА_9 » . Даний факт підтвердився при візуальному огляді квартири АДРЕСА_1 .
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, та не обгрунтовано необхідність вжиття відповідних заходів, а також співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.
Крім того, відповідно до положень п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року,  розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно виходив з того, що майно, на яке просить накласти арешт заявник, входить до спадкової маси, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , право на таке майно на день подачі заяви про забезпечення позову за відповідачами (спадкоємцями) не зареєстроване, що виключає можливість їх розпорядження таким майном.
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 11 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, у касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Повний текст постанови складено 09 лютого 2021 року.

Головуючий: Крайник Н.П. 

Судді:        Ванівський О.М. 

                                                                               Мельничук О.Я.