ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2559/21 Справа № 203/1008/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О., 
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою
                        ОСОБА_1 ,
на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування, - 
ВСТАНОВИЛА: 

       У березні 2020 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі — АТ «СК «Країна»), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь срахове відшкодування у розмірі 16 003,42 грн., пеню за порушення строків виплати страхового відшкодування за період з 18 липня 2018 року по 18 липня 2019 року у розмірі 5 702,49 грн., 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання за період з 18 липня 2018 року по 15 лютого 2020 року у розмірі 759 грн., інфляційних втрат за той же період у розмірі 1 511,71 грн. та витрати на оплату послуг експерта автотоварознавця у розмірі 1 600 грн. 
       В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15 лютого 2018 року з вини водія ОСОБА_2 і що встановлено постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2018 року завдано механічних пошкоджень його автомобілю Nissan Note, днз НОМЕР_1 , проте відповідач АТ “СК “Країна”, де на підставі полісу застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , виплатила страхове відшкодування лише в розмірі 5 296,20 коп., не узгодивши розмір виплати з потерпілою особою, тобто ОСОБА_1 , як це передбачено п.36.2. ст. 36 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тоді як в дійсності фактична вартість матеріального збитку склала 22 299,62 грн., що встановлено висновком судового експерта товарознавця Дроздова Ю.В. №3504/18/18 від 27 квітня 2018 року, на спростування висновку визначення матеріального збитку проведеного страховою компанією, на підставі якого виплачене страхове відшкодування у значно нижчому розмірі та на який внесено Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за скаргою позивача на дії страхової компанії, рецензію як про такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки. Тому позивач вважає, що такий звіт про оцінку на замовлення відповідача не може бути належним та допустимим доказом дійсного розміру збитків і страхове відшкодування виплачено у значно меншому розмірі, у зв`язку з чим відповідачем допущена прострочка своїх зобов`язань на підставі чого позивач просив суд стягнути на свою користь 25 526,62 грн. та судовий збір у розмірі 840, 80 грн. 
       Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року відмовлено в задоволені позовних вимог.
       Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
       АТ «СК «Країна» надало відзив на апеляційну скаргу вважає її необгрунтованою, просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
       Судом встановлено, що 15 лютого 2018 року у м. Дніпрі по вул. Привокзальній, 3, сталась ДТП за участю автомобіля Nissan Note, днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Заз VIDA», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок порушення останнім вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.
       Дані обставини встановлено постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 30 березня 2018 року /а.с.14/.
       В силу вимог ст. 82 ЦПК України вказана постанова суду від 20 березня 2018 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. 
       Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «СК «Країна» у відповідності до полісу №АМ/1864817 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 грудня 2018 року, де ліміт страхового відшкодування визначений в сумі 100 000 грн., розмір франшизи – 1 000 грн. /а.с.108/. 
       16 квітня 2018 року позивачем, як потерпілою у ДПТ особою, діючи відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах визначених цим Законом строків, на адресу відповідача направлено заяву про виплату страхового відшкодування, до якої доданий пакет документів: повідомлення про ДТП від 16 квітня 2018 року (оригінал); схема ДТП від 16 квітня 2018 року (оригінал); запрошення на судову незалежну експертизу пошкодженого ТЗ (оригінал); нотаріальна довіреність ННВ №830244 від 16 квітня 2018 року видана ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 (належним чином завірена копія); копії паспортів та довідки РНОКПП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; посвідчення водія ОСОБА_1 у копії; постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 208 року у відношенні ОСОБА_2 , завірена належним чином /а.с.8-11, 14, 42-49/. Зазначені документи відповідачем отримані 17 квітня 2018 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи отримувача та штемпелем ПАТ «СК «Країна» /а.с.12/.
       16 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку, що передбачено        п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції зі змінами від 09 грудня 2015 року, чинної на момент звернення) 
       Відповідно до зазначеної норми протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
       На виконання закону асистуючою компанією «Укравтоекспертиза» за дорученням відповідача 20 квітня 2018 року оцінювачем-товарознавцем ПП ОСОБА_4 оглянуто пошкоджений автомобіль позивача із визначенням найменування деталей та характеру їх пошкоджень, за участі довіреної особи позивача, про що складено Акт огляду колісного транспортного засобу (а.с.113). Як зазначено у Акті, довірена особа власника автомобіля відмовилась від підпису цього Акту.
       На підставі зазначеного Акту огляду колісного транспортного засобу від 20 квітня 2018 року ПП ОСОБА_4 складено Звіт №70913 від 15 травня 2018 року про експертне дослідження, що зафіксовано в Страховому акті №07/48734/3.2.29 від 03 серпня 2018 року /а.с.109/, яким визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 6 296,20 грн., розмір страхової виплати у 5 296,20 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 1 000 грн.
       У відповідності до платіжного доручення №8515 від 03 серпня 2018 року, за заявою позивача на рахунок ФОП ОСОБА_5 відповідачем перераховано страхове відшкодування у розмірі 5 296,20 грн./а.с.115/.
       09 серпня 2018 року на виконання п.36.5 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», ОСОБА_1 виплачено пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 91,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 09 серпня 2018 року /а.с.116/.
       22 серпня 2018 року позивач, не погодившись із розміром виплаченого страхового відшкодування, подав скаргу до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якій зазначив, що АТ «СК «Країна» не погодило з ним розмір страхового відшкодування, провівши огляд транспортного засобу за участю представника страховика ПП Бендеровича І.В. за для зменшення розміру страхової виплати до розміру 5 296,20 грн. При цьому зазначив, що на підставі експертного дослідження автотоварознавця №3504/18/18 від 27 квітня 2018 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. за замовленням позивача складено висновок по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, де встановлено вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення фізичного зносу складових, які підлягають заміні, транспортного засобу Nissan Note, днз НОМЕР_1 , у розмірі 22 299,62 грн. /а.с.52,53/.
       27 листопада 2018 року позивачем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг подано скаргу на дії страхової компанії щодо визначення розміру виплати страхового відшкодування, в якій позивач просить здійснити перевірку діяльності АТ «СК «Країна» щодо дотримання страховиком Методики при визначенні розміру матеріального збитку; надати копію звіту про оцінку транспортного засобу, на підставі якого виплачено страхове відшкодування /а.с.54,55/.
       Отримавши 18 лютого 2019 року звернення позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надала відповідь від 21 лютого 2019 року, в якій зазначено, що за звернення Нацкомфінпослуг до Фонду державного майна України з приводу перевірки Звіту №70913 про оцінку колісного транспортного засобу Nissan Note, днз НОМЕР_1 , складеного ПП ОСОБА_4 на відповідність нормативно-правовим актам з оцінки майна, проведено рецензування Звіту та надано відповідну рецензію за результатами якої встановлено, що Звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків. На підставі цього Нацкомфінпослуг направила вимогу до АТ «СК «Країна» про необхідність прийняття рішення про виплату страхового відшкодування по страховій справі відповідно до звіту, що відповідатиме чинному законодавству у сфері фінансових послуг або узгодити розмір страхового відшкодування із потерпілою особою /а.с.57,58,59/.
       У відповідності до звіту №70913 про оцінку збитку, спричиненого власнику ДТП від 25 грудня 2018 року, складеного ПП ОСОБА_4 з урахуванням рецензії, встановлено, що ринкова вартість КТС становить 183 556,41 грн., вартість відновлювального ремонту КТС з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТС становить 6 296,20 грн., що також складає і розмір матеріальної шкоди спричиненої власнику в результаті пошкодження КТС /а.с.62-83/.
       Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному звітом про оцінку, який після виконання вимог рецензії відповідав вимогам Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 та проводився відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
       Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з вимогами про стягнення з відповідача матеріальної шкоди та стягнення пені, відсотків та інфляції за порушення строків страхової виплати посилаючись на висновок експерта товарознавця ОСОБА_6 , як підтвердження завданної матеріальної шкоди своєму майну.
       За вимогами п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страхувальника є 10 днів з дня повідомлення про настання ДТП для огляду пошкодженого транспортного засобу та складення експертного висновку. 
       Також даної нормою передбачено, що тільки у разі порушення страховою компанією строку, відведеного на огляд КТС та складення відповідного висновку про оцінку пошкодженого КТС у потерпілої особи, яким у даному випадку є позивач, у потерпілої особи виникає право звернення до незалежного експерта товарознавця для встановлення розміру матеріальної шкоди, вартості відновлювального ремонту, що страховою компанією повинно бути взято за основу для виплати страхового відшкодування. 
       Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку 16 квітня 2018 року та 20 квітня 2018 року оцінювачем-товарознавцем ПП ОСОБА_4 оглянуто пошкоджений автомобіль позивача, тобто у встановлені законом строки.
       Разом з цим, 19 квітня 2018 року позивач замовив у судового експерта автотоварознавця ОСОБА_6 огляд та оцінку пошкодженого КТС Nissan Note, днз НОМЕР_1 за результатами чого 27 квітня 2018 року складений висновок №3504/18/18 автотоварознавчої експертизи з визначення вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику КТС, де величина матеріальної шкоди склала 22 299,62 грн. /а.с. 16-27/.
       Виходячи зі встановлених обставин та враховуючи наведені норми закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок експерта товарознавця ОСОБА_6 є передвчасним та може бути прийнятий судом до уваги в якості доказу на підтвердження матеріальної шкоди.
       Доводи апеляційної скарги щодо складеного звіту оцінювачем-товарознавцем ПП ОСОБА_4 з порушенням нормативно-правових актів з оцінки майна, спростовуються звітом про оцінку з проведеними на виконання вимог рецензії виправленнями, характер і суть яких не вплинули на результати звіту та визначений розмір матеріальних збитків, що стало підставою для виплати страхового відшкодування у розмірі 5 296,20 грн., що відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 
       Крім того, як вбачається з предмету спору позивач не згоден з визначеною відповідачем сумою страхового відшкодування, проте будь-яких клопотань щодо визначення дійсної суми матеріальної шкоди в судовому порядку від час розгляду даної справи, позивачем заявлено не було.
       Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що позивачу було спричинено матеріальну шкоду у більшому розмірі ніж було визначено АТ «СК «Країна».
       Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Дослідивши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що вони, зокрема, зводяться до незгоди з висновком про оцінку вартості транспортного засобу, здійсненого за замовленням відповідача. Разом з цим, будь-яких належних доказів, які би спростували визначену оцінкою розмір надано не було. 
       Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Докази згідно вимог ст.ст.77 – 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
       Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року – залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                        
                                                                       М.О. Макаров