ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 756/5396/20                                        Суддя першої інстанції: Луценко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В.,
при секретарі                    - Закревській І.Л.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби на проголошене о 13 годині 09 хвилин рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року, дата складання повного тексту якого не зазначена, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Північної митниці Держмитслужби (далі - Відповідач, Північна митниця) про визнання протиправною та скасування постанови в.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Коростовського П.А. від 05.03.2020 року у справі про порушення митних правил №0142/10200/20, розпочатої 03.02.2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11.11.2020 року позов задоволено - поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0142/10200/20 від 05.03.2020 року, розпочатої 03.02.2020 року, а також визнано протиправною та скасовано постанову в.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Коростовського П.А. від 05.03.2020 року у справі про порушення митних правил №0142/10200/20, розпочатої 03.02.2020 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17   000,00 грн.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята поза межами правового поля, адже Позивач за порушення митних правил до відповідальності притягується вперше, а автомобіль неможливо було вивезти за межі митної території України внаслідок механічних пошкоджень, що суттєво знижують його ступінь вини у вчиненні правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Північна митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів посилається на порушення судом першої інстанції ряду норм процесуального права в частині строків розгляду, оцінки доказів, мотивів відхилення аргументів Відповідача та строку оскарження рішення. Наголошує, що, по-перше, поломка та подальший ремонт транспортного засобу не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили, по-друге, судом не враховано, що надані Позивачем документи не підтверджують перебування автомобіля в ремонті та вони подані після закінчення строку тимчасового ввезення.
Після усунення визначених в ухвалі від 03.12.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.01.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.01.2021 року.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, до суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Крім того, у клопотанні про розгляд справи у порядку письмового провадження Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що Апелянт безпідставно вважав за необхідне здійснювати розгляд цієї справи судом першої інстанції у скороченому порядку, а докази завчасного повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу наявні у матеріалах справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним інспектором ВМО 1 м.п. «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС 11.09.2019 року складено службову записку, що 11.09.2019 року о 19:33 в зону митного пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку виїзду з митної території України заїхав легковий автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. « НОМЕР_1 ». У ході проведення перевірочних заходів відповідно до ЄАІС ДФС встановлено, що указаний автомобіль було ввезено на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезенні до 1 року» 20.07.2018 року в зоні діяльності Одеської митниці ДФС та у встановлений строк не вивезено (т. 1 а.с. 116).
У поясненнях від 11.09.2019 року ОСОБА_1 повідомив, що, починаючи з 20.06.2019 року в автомобілі вийшов з ладу двигун, що підтверджується належними документами та які надавалися митниці до 20.07.2019 року, а відтак останнім порушено річний строк з поважних причин (т. 1 а.с. 117).
Крім того, 11.09.2019 року старшим державним інспектором ВМО 1 м.п. «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил від 11.09.2019 року №0869/10200/19, в якому зафіксовано, що строк тимчасового ввезення автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. « НОМЕР_1 » на митну територію України, встановлений ч. 3 ст. 380 Митного кодексу України, перевищено ОСОБА_1 більш ніж на 10 діб, за що ч. 3 ст. 481 МК України передбачена відповідальність (т. 1 а.с. 112-113). 
Постановою Північної митниці від 21.01.2020 року №0869/10200/19 провадження у справі про порушення митних правил №0869/10200/19 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України (т. 1 а.с. 24-26).
У свою чергу, 03.02.2020 року Північною митницею складено протокол про порушення митних правил №0142/10200/2020, в якому зафіксовано, що строк тимчасового ввезення автомобіля Hyundai Sonata д.н.з. « НОМЕР_1 » на митну територію України, встановлений ч. ч. 1, 6 ст. 380 Митного кодексу України, перевищено ОСОБА_1 більш ніж на 20 діб, за що ч. 5 ст. 481 МК України передбачена відповідальність (т. 1 а.с. 52-57). В указаному протоколі зафіксовано, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 20.02.2020 року, примірник якого було направлено на адресу ОСОБА_1 листом від 03.02.2020 року №7.11-20-01/882 (т. 1 а.с. 176), який отримано останнім 07.02.2020 року (т. 1 а.с. 175).
18.02.2020 року на адресу Північної митниці від адвоката Позивача - В. Лисенка надійшло клопотання про відкладення розгляду справи про порушення митних правил (т. 1 а.с. 174-175), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 05.03.2020 року, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 24.02.2020 року №7.11-20-04/1605 (т. 1 а.с. 173), який отримано останнім 27.02.2020 року (т. 1 а.с. 173).
05.03.2020 року Північною митницею прийнято постанову у справі про порушення митних правил №0142/10200/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 5 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17  000,00 грн. (т. 1 а.с. 163-166). Примірник указаної постанови направлено ОСОБА_1 листом від 10.03.2020 року №7.11-20-04/2175 (т. 1 а.с. 167), який отримано останнім 16.03.2020 року (т. 1 а.с. 167).
Суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 481, 486, 487, 489, 508, 526, 531 Митного кодексу України, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на підтвердження матеріалами справи об`єктивної неможливості вивезти транспортних засіб за митну територію України у межах річного строку.
З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом (ч. 1).
Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів (ч. 6).
У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування (ч. 7).
У силу приписів ч. 3 ст. 481 МК України у редакції, яка була чинною станом на 20.07.2019 року, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У свою чергу, положення ч. 5 ст. 481 МК України, які набрали чинності з 22.08.2019 року, регламентують, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, пунктом 9-5 Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, який набрав чинності 29.12.2019 року, установлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті - одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3 ст. 481 МК України).
Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України річного строку тимчасового ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування більше ніж на двадцять діб та не більше ніж на тридцять діб, визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Разом з тим, частиною 1 статті 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами. При цьому такі документи повинні бути надані митним органам власниками таких транспортних засобів.
Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.
Разом з тим, як було залишено поза увагою судом першої інстанції, Позивачем не було надано жодних доказів, які підтверджували б факт обставин непереборної сили або аварії чи протиправних дій третіх осіб.
Пунктом 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків тимчасового ввезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування особою найближчого митного органу про обставини події.
Матеріали справи свідчать, що, за твердженням Позивача, з якими погодився суд першої інстанції, неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу була зумовлено поломкою останнього та перебуванням у ремонті, що підтверджується копіями наряду замовлення від 20.06.2019 року №Н31876 (т. 1 а.с. 44-47) та акту передавання-приймання колісного транспортного засобу від 06.09.2019 року №060 (т. 1 а.с. 48-49).
Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою, що доставка транспортного засобу до органів доходів і зборів призначення поза межами встановленого статтею 380 Митного кодексу України строку була зумовлена поломкою автомобілю, що не є в розумінні наведених вище норм законодавства аварією чи дією обставин непереборної сили, з чим законодавець пов`язує обставини звільнення від відповідальності за порушення митних правил.
Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.02.2020 року у справі № 166/409/16-а, від 11.06.2020 року у справі № 460/1253/16-а, що, всупереч ч. 5 ст. 242 КАС України не було враховано судом першої інстанції. Указана позиція підтримується Верховним Судом і надалі, зокрема, у постанові від 08.12.2020 року у справі № 308/1182/16-а.
Крім того, надаючи оцінку поданим на підтвердження перебування транспортного засобу в ремонті документам, суд першої інстанції не звернув увагу на їх недоліки, на які обґрунтовано вказав митний орган в оскаржуваній постанові.
Так, зокрема, акт передавання-приймання колісного транспортного засобу від 06.09.2019 року №0609 (т. 1 а.с. 48-49) містить виправлення у даті його складання. Копія наряду-замовлення №НЗ1876 (т. 1 а.с. 44-47) та наряду-замовлення №НЗ1876 (т. 1 а.с. 181) містять різні дати їх складання - 20.06.2019 року та 02.09.2019 року відповідно. До того ж, надана станцією технічного обслуговування «Автоарт Сервіс» довідка про те, що автомобіль Hyundai Sonata д.н.з. « НОМЕР_1 » перебував на СТО у період з 20.06.2019 року по 06.09.2019 року у зв`язку з ремонтом мотору, судова колегія оцінює критично, оскільки відповідна довідка складена 15.07.2019 року (т. 1 а.с. 181, зворотній бік).
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було дотримано визначений ч. 1 ст. 380 МК України річний строк тимчасового ввезення транспортного засобу Hyundai Sonata д.н.з. « НОМЕР_1 », документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили, які б перешкоджали виконанню цього обов`язку Позивачем, а також повідомлення про відповіді обставини Відповідача, матеріали справи не містять, а відтак Північна митниця, приймаючи оскаржувану постанову на підставі ч. 5 ст. 481 МК України і застосовуючи санкцію, передбачену ч. 3 ст. 481 МК України цієї ж статті, діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для скасування спірного індивідуального акту.
Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що в апеляційній скарзі вірно підкреслено, що розгляд цієї справи здійснювався судом першої інстанції без дотримання вимог ст. 286 КАС України щодо строків розгляду справи та порядку проголошення рішення. Разом з тим, указані порушення не впливали б на висновки суду апеляційної інстанції у випадку вірного вирішення судом першої інстанції справи по суті.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Північної митниці Держмитслужби - задовольнити повністю.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 11 листопада 2020 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                           Л.В. Губська

                                                                                          О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 13» січня 2021 року.