Ухвала
17 березня 2021 року
м. Київ
справа № 178/1522/18
провадження № 61-3157ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області 
від 09 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 50 029,00 грн втрат, яких вона зазнала у зв`язку зі знищенням майна та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 128 000,00 грн.
Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області 
від 14 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_2 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 
2020 року у вказаній справі відмовлено, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України) (провадження № 61-6507ск20).
Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені під час розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн. У задоволенні решти заяви відмовлено.
Додатковим рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, стягнуто 
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн.
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року (надійшла до суду 01 березня 2021 року), в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а додаткове рішення суду першої інстанції змінити, заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження додаткового рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 
2021 року ОСОБА_1 посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Крім того, зазначає, що судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
При цьому, Верховний Суд ураховує те, що судові рішення по суті спору не були предметом касаційного перегляду, так як суд касаційної інстанції дійшов висновку про малозначність цієї справи в силу вимог закону (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Разом із тим, аналіз оскаржуваних судових рішень та змісту касаційної скарги дають підстави для висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому Верховний Суд, з метою забезпечення єдності судової практики, вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження 
у справі.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.
Витребувати із Криничанського районного суду Дніпропетровської області вищевказану цивільну справу (№ 178/1522/18).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 квітня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць