Головуючий суду 1 інстанції -Река А.С. 
Доповідач - Карташов О.Ю.

Справа № 409/656/19
Провадження № 22-ц/810/936/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку 

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року, ухваленого у складі судді Реки А.С., в залі судових засідань Сватівського районного суду Луганської області у м. Сватове

за позовом ОСОБА_3 до неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та стягнення витрат на поховання,-

ВСТАНОВИВ:

У 2020 року  ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та стягнення витрат на поховання

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що починаючи з грудня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, крім того за вказаною адресою ОСОБА_4 був зареєстрований, тобто вони мали повноцінні сімейні відносини, але шлюб не був офіційно зареєстрований, спільних дітей вони не мали та в інших зареєстрованих шлюбах не перебували. Окрім того, проживаючи однією сім`єю за спільні кошти ними було набуто у власність та зареєстровано 02.09.2017 року на ім`я ОСОБА_4 автомобіль AUDI А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору. 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білокуракине Луганської області, усі витрати, пов`язані із його похованням, позивач понесла одноособово. Оскільки вони із ОСОБА_4 проживали разом та мали взаємні права та обов`язки, особисті речі померлого та оригінали правовстановлюючих документів на належне ОСОБА_4 майно перебували у неї. Значну частину документів та особистих речей після смерті ОСОБА_4 вона віддала його колишній дружині, з якою у ОСОБА_4 є спільна дитина. 
Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідне їй для встановлення права власності на автомобіль AUDI А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який був придбаний під час їх спільного з ОСОБА_4 проживання. 
З відомостей, отриманих з відкритих джерел, вартість вказаного автомобіля становить 125000 грн, таким чином вартість Ѕ частини становить – 62500 грн.
Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є його син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Просить суд встановити факт того, що вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в період з грудня 2016 року по день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на автомобіль AUDI A4 синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 . Також, просить стягнути з спадкоємця ОСОБА_4 – його сина ОСОБА_2 компенсацію витрат на поховання та виконання обрядових дій у розмірі 17610 грн. 

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_3 до неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та стягнення витрат на поховання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати на поховання у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн та 202 (двісті дві) грн 92 коп. судового збору.
В іншій частині вимог – відмовити за недоведеністю.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту її проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд зазначив, що ОСОБА_3 не доведено належними доказами, що в період з грудня 2016 року по 06 листопада 2018 року вони з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю та набули у вказаний період у власність автомобіль під час ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти.
Також, суд дійшов висновку, що відповідач, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_4 , повинен відшкодувати ОСОБА_3 витрати на поховання спадкодавця у розмірі 4250 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12.11.2020 року в частині стягнення з неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та його законного представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , витрат на поховання ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень та судового збору в сумі 202 (двісті дві) гривні 92 коп., скасувати повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір позовних вимог складає суму 17610 гривень, з якої стягненню підлягає сума ритуальних послуг в розмірі 7750,00 гривень, при цьому, 1/2 частка витрат на поховання дорівнює 3875,00 гривень. Судом стягнуто більше ніж понесла витрати ОСОБА_3 на поховання. Не враховано, що доходи ОСОБА_3 за 2016-2018 року значно покривають її витрати на поховання свого чоловіка, а відповідач з матір`ю є вимушеними переселенцями, знаходяться за межею бідності, тому стягнуті витрати на поховання не є розумними.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
ОСОБА_3 надала клопотання про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Так, згідно доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12.11.2020 року оскаржено в частині стягнення з неповнолітнього ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_1 витрат, на поховання ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_3 в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень та судового збору в сумі 202 (двісті дві) гривні 92 коп. В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Судом встановлено, що  ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України, серії НОМЕР_3 , виданого 23 травня 1997 року Білокуракинським РВУ МВС України в Луганській області на ім`я ОСОБА_3 .
Згідно копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6821 від 11 вересня 2017 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_4 , виданого 13 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, 05 квітня 2005 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано.
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 03 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білокуракине Луганської області, на підтвердження чого було надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 08 листопада 2018 року Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.
Згідно довідки № 3127, виданої 08 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Білокуракинської селищної ради Білокуракинського району Луганської області на ім`я ОСОБА_3 , організацією поховання ОСОБА_4 займалася вона та всі понесені витрати взяла на себе.
Спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син – ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті батька шляхом звернення до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог в частині стягнення витрат на поховання  ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 повинна відшкодувати ОСОБА_3 понесені нею витрати на поховання в розмірі - 4250 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.
Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).
Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що виходячи із визначення понять поховання та предметів ритуальної належності, ритуальні послуги, отримані позивачем у ФОП ОСОБА_5 , пов`язані з придбанням та використовуванням цих виробів, що підтверджується копією накладної № 1 від 07.11.2018 року (а.с. 18, т.1), є розумними щодо їх кількості і призначення, та складають суму – 7450 грн.

Також судом вірно зазначено, що підлягають вирахуванню із вказаної суми отримана позивачем допомога на поховання у розмірі 3200 грн.

Відтак, розмір документально підтверджених позивачем витрат на поховання складає 4250 грн. 

Отже, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, стягнувши з відповідача підтверджені витрати на поховання спадкодавця - у розмірі 4250 грн. 

Судові витрати з відповідача на користь позивача стягнуті у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 202,92 грн. Пункт 14, ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» у даному випадку застосуванню не підлягає.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають обставинам справи. 

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 січня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов 

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська