УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження 

03 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 826/18705/15
адміністративне провадження № К/9901/1822/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року (суддя Шейко Т.І.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року (колегія у складі суддів Губської Л.В., Карпушової О.В., Степанюка А.Г.)
у справі № 826/18705/15
за позовом  ОСОБА_1 
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Уповноважена особа Фонду) на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь»), у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення її до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити до переліку вкладників ПАТ «Банк Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, додаткову інформацію про неї щодо виплати відшкодування у сумі 193 000,00 грн; 
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду надати до Фонду додаткову інформацію про виплату відшкодування у розмірі 193 000,00 грн за рахунок коштів Фонду;
- зобов`язати Фонд включити до загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020, позов задоволено частково;
-          зобов`язано Уповноважену особу Фонду подати до Фонду зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду стосовно рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у     ПАТ «Банк «Київська Русь», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами;
-          в іншій частині позовних вимог відмовлено;
-          стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду відшкодування судових витрат у розмірі 73,08 грн.

14.01.2021 Фонд подав касаційну скаргу, що 16.01.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на неправильне застосування судами попередній інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні справи не врахували висновки щодо застосування ст. 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон                  № 4452-VI) постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 911/954/16, від 04.06.2018 у справі № 598/1704/16-ц; касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для скаржника. 
Ухвалою Верховного Суду від 26.01.2021 касаційну скаргу залишено без руху; скаржнику надано строк для надання до суду документу про сплату судового збору. 
09.02.2021 Фонд отримав копію зазначеної ухвали суду про залишення без руху касаційної скарги та 16.02.2021 направив до Суду платіжне доручення від 12.02.2021 № 473 про сплату судового збору у розмірі 146,16 грн. 
Таким чином, відповідач усунув недолік, з якого касаційну скаргу було залишено без руху. 

Скаржник клопоче поновити строк на касаційне оскарження, покликаючись на те, що отримав 17.12.2020 копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020, на підтвердження чого надав копію поштового конверту з суду апеляційної інстанції з ідентифікатором поштового відправлення № 0102931780945.
Частиною 1 ст. 329 КАС України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 329 КАС України). 
Оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 18.11.2020, за відомостями сервісу відслідковування поштових відправлень АТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) вручена представнику Фонду 17.12.2020, касаційна скарга подана 14.01.2021.
Зважаючи на викладене, Суд вважає, що у справі є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 2, 3 ст. 12 КАС України).
З огляду на п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Зазначена справа не належить до категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України). 
Тому суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу відповідно до ч. 3, 4 ст. 257 КАС України у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Фонд жодним чином не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики застосування ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не вказує приклади неоднакового застосування судами зазначеної норми права, не визначає проблемне питання, відповідь на яке потребувала б викладення судом касаційної інстанції нового висновку щодо застосування норм права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів подібних правовідносин.
Таким чином, немає підстав для висновку про наявність обставин, передбачених у пп. «а», «в» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Крім того, Фонд у касаційній скарзі покликається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі № 911/954/16, від 04.06.2018 у справі                          № 598/1704/16-ц, фактичні обставини у яких не є подібними до цієї справи та не підлягають застосуванню.
Слід зауважити, що спірні правовідносини щодо формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, неодноразово були предметом розгляду Верховного Суду. 
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 сформулювала висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах про таке: 

«Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1.          Клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити строк на касаційне оскарження.
2.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 826/18705/15.
3.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб