Ухвала
16 березня 2021 року
м. Київ
справа № 750/14199/19
провадження № 61-3463ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чернігівська міська рада (управління (служба) у справах дітей), після припинення Деснянської районної у м. Чернігові ради, Служба у справах дітей Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області про зміну місця проживання дітей,  
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 червня                   2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну місця проживання дітей  задоволено. 
Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком дітей   ОСОБА_1 . 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 червня 2020 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну місця проживання дітей  відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У лютому 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                                 ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу (надійшла 04 березня 2021 року),  в якій, заявник просить скасувати постанову  Чернігівського апеляційного суду від  03 лютого 2021 року та залишити в силі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 червня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якійвикладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга   ОСОБА_1 , не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте                 не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              І. А. Воробйова