Ухвала
Іменем України 
16 березня 2021 року
м. Київ
Справа № 505/2096/19
Провадження № 51 – 2 км 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 , 
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 12019160180000561 від 02 травня 2019 року, щодо  
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агдаш Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянин Азербайджану, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
за ст. 186 ч. 2 КК України,  
за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, – ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 .
встановив:
Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк  4 роки.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ст. 186 ч. 2 КК України кожного, який у касаційному порядку не оскаржується. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року частково задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника – адвоката ОСОБА_10 , змінено вирок Любашівського районного суду Одеської області від       09 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та призначено йому за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
В іншій частині вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що призначене ОСОБА_6 апеляційним судом покарання із застосуванням ст. 69 КК України не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості і є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. 404 ч. 3, ст. 419 КПК України належним чином не з`ясував усіх обставин справи та не мотивував своє рішення щодо наявності підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України. 
Касаційний розгляд вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора призначено у Верховному Суді на 14 годину                   16 березня 2021 року, про що були повідомлені учасники кримінального провадження. 
До початку касаційного розгляду захисник засудженого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_10 подав заяву, в якій просить відкласти касаційний розгляд на іншу дату, оскільки він перебуває на лікарняному та не має можливості 16 березня 2021 року прибути в судове засідання касаційного суду. (вх. № 5994/0/170-21 від 15.03.2021)
Обговоривши зазначене питання, вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне відкласти касаційний розгляд, колегія суддів з врахуванням вимог              ст. 52 ч. 2 п. 4 КПК України вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та з цих підстав відкласти касаційний розгляд на іншу дату. 
Керуючись ст.ст. 434, 441 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_10 задовольнити.
Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у касаційній інстанції відкласти на 14 годину 30 хвилин 13 квітня 2021 року, про що повідомити учасників судового провадження. 
Ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	      ОСОБА_2 	ОСОБА_3