УХВАЛА

18 січня 2021 року 
Київ
справа №824/301/20-а
адміністративне провадження №К/9901/32253/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року
у справі №824/301/20-а
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 
про визнання протиправною бездіяльності,
ВСТАНОВИВ:
В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Чернівецький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 28 січня 2020 року про зарахування до стажу роботи на посаді судді 5 років роботи стажу за юридичною спеціальністю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, 5 років стажу роботи за юридичною спеціальністю та здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання в розмірі 76% заробітної плати.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від  20 серпня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
25 листопада 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року у справі №824/301/20-а.
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам ст. ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки до такої не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням наявності підстав для його поновлення, документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху скаржник направив до суду копію касаційної скарги, копію посвідчення про встановлення позивачу 2 групи інвалідності та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В клопотанні зазначив, що 15 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про повідомлення результату розгляду апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції повідомив, що справа розглянута і постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року направлена на адресу позивача,  проте ця постанова позивачем отримана не була, а тому 18 листопада 2020 року скаржник звернувся до суду першої інстанції де і отримав оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції. На підтвердження вищевикладеного додав розписку на супровідному листі суду апеляційної інстанції про отримання судового рішення від 18 листопада 2020 року.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України» від                  28 березня 2006 року).
В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексу адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
Щодо посилань скаржника на неотримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що матеріали справи №824/301/20-а відсутні у Верховному Суді і на стадії вирішення питання про відкриття провадження суд позбавлений можливості встановити наявність доказів щодо неотримання позивачем оскаржуваного рішення.
При цьому, до клопотання позивачем додано супровідний лист суду апеляційної інстанції від 25 серпня 2020 року, що підтверджує направлення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Необхідно зазначити, що скаржник відповідно до ч. 1 ст. 44 КАС України має право ознайомлюватись з матеріалами справи та робити з них витяги, копії.
Враховуючи те, що доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку (доказів неотримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції (копії конверту, що повернувся до суду із зазначенням причини його повернення), які можуть бути отримані під час ознайомлення з матеріалами справи), ОСОБА_1 не надано, підстави для задоволення його клопотання про поновлення пропущеного строку відсутні.
Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, про необхідність продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме скаржнику необхідно виправити недоліки касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали шляхом надання до суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку.
Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України)
Керуючись ст.ст. 121, 330, 332, 333 КАС України, 

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя-доповідач                                                                                             І.В. Желєзний
Судді                                                                                                                  Я.О. Берназюк 
                                                                                                                                                                                                             Н.В. Коваленко