Справа № 2-254/2011                                Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І. 
Провадження № 22-ц/811/3626/19                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.П. 

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Івасюти М.В.,
адвоката Бутко А.С. – представника ТзОВ „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста”,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста” на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Веста” (перейменованого у подальшому у Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста”; а.с. 44-46) про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю „Веста” у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Личаківським районним судом м.Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (в подальшому – «Банк») заборгованості за кредитним договором (а.с. 32).

Дану ухвалу оскаржив заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестохіллс Веста” (ТзОВ „Інвестохіллс Веста ).
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про заміну сторони виконавчого провадження, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Посилання суду, яке міститься у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, на відсутність письмової згоди Банку на заміну його, як стягувача у виконавчому провадженні, на ТзОВ „Веста” вважає необґрунтованим, оскільки згаданим ТзОВ було подано до суду докази того, що саме воно є правонаступником Банку у виконавчому провадження на підставі укладеного 26 березня 2019 року між згаданими юридичними особами Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, копія якого є у матеріалах справи (а.с. 39-42).

Судові повістки, надіслані судом на зазначені у виконавчих листах адреси відповідачів/боржників  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з викликом в судове засідання, повернулися без вручення їх адресатам: з довідками пошти про те, що згадані адресати «відсутні за вказаною адресою».

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні заяви ТзОВ „Веста” про заміну сторони виконавчого провадження суд мотивував тим, що у матеріалах справи відсутня письмова згода Банку на таку заміну.

Колегія суддів вважає, що вище наведені висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 статті 82 ЦПК України – що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 442 ЦПК України встановлено, що:
-у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1);
-заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2);
-суд розглядає заяву про заміну сторони її право ступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявки яких не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч.3). 

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, в силу якої укладений 26 березня 2019 року між Банком та заявником, ТзОВ „Веста”, Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, копія якого є у матеріалах справи (а.с. 13-21), є правомірним та набув чинності (у відповідності до його пункту 15) «з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін».
Відтак, безспірним є те, що після «підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін» цього договору, тобто – після набуття ним чинності, Банк вибув з виконавчого провадження, як стягувач, а ТзОВ «ФК „Веста”, як заінтересована сторона, набуло права на звернення до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, що узгоджується також з положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статтями 512-514 ЦК України.
При цьому чинне законодавство не пов`язує заміну стягувача у виконавчому провадженні з наявністю чи відсутністю ще якогось документа (як то «письмової згоди Банку»), оскільки таку згоду ТзОВ ФК „Веста” отримало ще 26 березня 2019 року – шляхом укладення з Банком Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.
Матеріалами справи також безспірно стверджується що, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції Банк було повідомлено про наявність у провадженні суду справи за заявою ТзОВ „Фінансова компанія „Веста” про заміну сторони виконавчого провадження, однак будь-яких заперечень, зауважень тощо зі сторони Банку до суду першої інстанції (як і в подальшому до суду апеляційної інстанції) не поступило.
За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога суду першої інстанції стосовно необхідності для задоволення заяви ТзОВ „Фінансова компанія „Веста” про заміну сторони виконавчого провадження ще й «письмової згоди Банку» на таку заміну, не ґрунтується на вимогах закону.
Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення – про задоволення заяви ТзОВ „Фінансова компанія „Веста” про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста” задовольнити. 

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 24 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Веста” (перейменованого у Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста”) задовольнити. 

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 18.02.2014 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором від 11.04.2008 року, з ПАТ „Банк Форум” на Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Інвестохіллс Веста”.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 березня 2021 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.