ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 лютого 2021 року           справа №120/202/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1   на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року про передачу до іншого суду адміністративної справи  № 120/202/20-а (головуючий суддя І інстанції Чучко В.М.), складену в повному обсязі 11 грудня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області за заявою ОСОБА_1 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                       В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить:
- визнати протиправними дії Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування невірної величини та виплати неповного середнього розміру грошового забезпечення, нарахованого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року у справі №120/202/20-а;
- зобов`язати Донецький прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та сплатити ОСОБА_1 суму середнього розміру грошового забезпечення згідно із рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №120/202/20-а, з врахуванням висновків суду від 24 березня 2020 року у справі №120/202/20-а, з врахуванням висновків суду у даній адміністративній справі та з урахуванням раніше сплачених коштів;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не вчинення дій, направлених на нарахування та виплату ОСОБА_1 рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з доходів фізичних осіб, утриманого із суми середнього розміру грошового забезпечення, нарахованого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №120/202/20-а;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) сплатити ОСОБА_1 рівноцінну та повну компенсацію податку на прибуток з доходів фізичних осіб, утриманого із суми середнього розміру грошового забезпечення, нарахованого на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №120/202/20-а (а.с. 1-5).
Ухвалою  Донецького  окружного  адміністративного  суду  від  11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1  передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду (а.с. 35-36).
Не  погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.
В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначив, що судом першої інстанції порушено його право на судовий захист там, де перебуває відповідач по справі (з посиланням на практику Європейського Суду з прав людини) (а.с. 39-41).
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції – без змін, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить визнати протиправними дії, бездіяльність, прийняті та вчинені на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року по справі №120/202/20-а.
Ухвалою  Донецького  окружного  адміністративного  суду  від  11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду, у зв`язку з тим, що справа №120/202/20-а була розглянута Вінницьким окружним адміністративним судом (а.с. 35-36). 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на  справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду  таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.
З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист. 
Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Не є спірним питанням даної справи, що даний спір належить розгляду в окружному адміністративному суді, спірним є територіальна підсудність даної справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Як вбачається з положень п. 13 ч. 1 ст. 4 КАС України рішенням суду є рішення саме того суду першої інстанції, в якому вирішуються позовні вимоги.
Відтак, рішення, дії чи бездіяльність, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, за загальним правилом, оскаржуються до суду, яким ухвалено рішення.
При цьому, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що тільки у разі невизначеності у Кодексі територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача (ч. 2 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи вищевикладене, те, що заява подана в порядку 383 КАС України саме на визнання протиправними дії, бездіяльність, прийняті та вчинені на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року по справі №120/202/20-а, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що вказана заява має розглядатись у Вінницькому окружному адміністративному суді
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача/апелянта, щодо необхідності розгляду даного спору на території де зареєстровано відповідача, оскільки такі вимоги визначення територіальної юрисдикції суду щодо розгляду заяви за ст. 383 КАС України, Кодексом адміністративного судочинства України не встановлені.
Згідно ч. 1 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.
Враховуючи заборону на спори між адміністративними судами щодо підсудності, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення права позивача на судовий захист, оскільки заяву буде розглянуто Вінницьким окружним адміністративним судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність  передати адміністративну справу з одного адміністративного суду до  розгляду іншого адміністративного суду.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі  № 120/202/20-а – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року у справі  № 120/202/20-а – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.

        Судді                                                                                               Т.Г.Гаврищук
                                                                                                                   А.А. Блохін
                                                                                                           І.В. Сіваченко