ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24223/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді            Ключковича В.Ю.,
суддів          Парінова А.Б.,                 
                                                                                                            Беспалова О.О.,          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року (прийняте за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суддя Вовк П.В.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                               В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1513805/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513802/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513798/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513812/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513811/39725947 06 квітня 2020 року, № 1513810/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513809/39725947 06 квітня 2020 року, №1513808/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513807/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1513797/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513796/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1513806/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513803/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1513801/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513800/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1513799/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513795/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1513793/39725947 від 06 квітня 2020 року, № 1513804/39725947 від 06 квітня 2020 року, №1522450/39725947 від 13 квітня 2020 року про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні № 1 від 01 квітня 2019 року, № 2 від 01 квітня 2019 року, №3 від 01 квітня 2019 року, № 18 від 01 квітня 2019 року, № 19 від 01 квітня 2019 року, № 20 від 01 квітня 2019 року, № 21 від 01 квітня 2019 року, № 23 від 01 квітня 2019 року, №24 від 01 квітня 2019 року, № 30 від 01 квітня 2019 року, № 39 від 01 квітня 2019 року, № 40 від 01 квітня 2019 року, № 41 від 01 квітня 2019 року, № 42 від 01 квітня 2019 року, № 43 від 01 квітня 2019 року, № 47 від 01 квітня 2019 року, № 49 від 01 квітня 2019 року, № 50 від 01 квітня 2019 року, № 60 від 01 квітня 2019 року, № 73 від 09 квітня 2019 року датами їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у м. Києві вказує, що ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» не надані первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), завірені БВ. Відсутність вказаних документів не дала можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП», згідно якої виписано зазначені податкові накладні.
22.02.2021 до суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року - без змін, оскільки таке є законним та обґрунтованим. 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» за наслідками господарської діяльності по операціях з приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», на виконання вимог п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, було складено податкові накладні № 1 від 01 квітня 2019 року на суму 68     089, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     348, 32 грн.), № 2 від 01 квітня 2019 року на суму 31     038, 00 грн. (у тому числі ПДВ - 5     173, 00 грн.), № 3 від 01 квітня 2019 року на суму 31     038, 00 грн. (у тому числі ПДВ - 5     173, 00 грн.), № 18 від 01 квітня 2019 року на суму 70     849, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     808, 32 грн.), № 19 від 01 квітня 2019 року на суму 70     849, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     808, 32 грн.), № 20 від 01 квітня 2019 року на суму 70     849, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     808, 32 грн.), № 21 від 01 квітня 2019 року на суму 70     141, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     690, 32 грн.), № 23 від 01 квітня 2019 року на суму 70     141, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     690, 32), № 24 від 01 квітня 2019 року на суму 68     089, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 11     348, 32 грн.), № 30 від 01 квітня 2019 року на суму 74     683, 20 грн. (у тому числі ПДВ - 12     447, 20 грн.), № 39 від 01 квітня 2019 року на суму 43     150, 55 грн. (у тому числі ПДВ - 7     191, 76 грн.), № 40 від 01 квітня 2019 року на суму 43     150, 55 грн. (у тому числі ПДВ - 7     191, 76 грн.), № 41 від 01 квітня 2019 року на суму 43     150, 55 грн. (у тому числі ПДВ - 7     191, 76 грн.), № 42 від 01 квітня 2019 року на суму 63     524, 81 грн. (у тому числі ПДВ - 10     587, 47 грн.), № 43 від 01 квітня 2019 року на суму 30     361, 19 грн. (у тому числі ПДВ - 5     060, 20 грн.), № 47 від 01 квітня 2019 року на суму 29     199, 72 грн. (у тому числі ПДВ - 4     866, 62 грн.), № 49 від 01 квітня 2019 року на суму 43     150, 55 грн. (у тому числі ПДВ - 7     191, 76 грн.), № 50 від 01 квітня 2019 року на суму 44     797, 36 грн. (у тому числі ПДВ -   7     466, 23 грн.), № 60 від 01 квітня 2019 року на суму 72     901, 92 грн. (у тому числі ПДВ - 12     150, 32 грн.), №73 від 09 квітня 2019 року на суму 87  823, 27 грн. (у тому числі ПДВ - 14     637, 21 грн.) та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 142, т. 1).
Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Квитанції) документи прийнято, але їх реєстрація зупинена, оскільки: «…ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку»…» (а.с. 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 143, т. 1). В той же час, позивачу було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» було направлено до контролюючого органу пояснення з копіями відповідних документів на підтвердження господарських операцій.
06 квітня 2020 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 1513805/39725947 (а.с. 104-105, т. 1) про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01 квітня 2019 року, у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).
Також, 06 квітня 2020 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення № 1513802/39725947 (а.с. 106-107, т.1), № 1513798/39725947 (а.с. 108-109, т.1), № 1513812/39725947 (а.с. 110-111, т.1), № 1513811/39725947 (а.с. 112-113, т.1), № 1513810/39725947 (а.с. 114-115, т.1), № 1513809/39725947 (а.с. 116-117, т.1), №1513808/39725947 (а.с. 118-119, т.1), № 1513807/39725947 (а.с. 120-121, т.1), №1513797/39725947 (а.с. 122-123, т.1), № 1513796/39725947 (а.с. 124-125, т.1), №1513806/39725947 (а.с. 126-127, т.1), № 1513803/39725947 (а.с. 128-129, т.1), №1513801/39725947 (а.с. 130-131, т.1), № 1513800/39725947 (а.с. 132-133, т.1), №1513799/39725947 (а.с. 134-135, т.1), № 1513795/39725947 (а.с. 136-137, т.1), №1513793/39725947 (а.с. 138-139, т.1). № 1513804/39725947 (а.с. 140-141, т.1) про відмову у реєстрації податкових накладних №№ 1, 2, 3, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 30, 39, 40, 41, 42, 43, 47, 49, 50, 60 від 01 квітня 2019 року відповідно.
Крім того, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 1522450/39725947 від 13 квітня 2020 року (а.с. 151, т.1) про відмову у реєстрації податкової накладної № 73 від 09 квітня 2019 року також з аналогічних підстав.
Вважаючи протиправними рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій від 06 квітня 2020 року та від 13 квітня 2020 року про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» звернулося з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при зупиненні реєстрації податкових накладних, податковий орган не навів переліку документів, які необхідно надати позивачу, при цьому не зазначив, що надані документи, складені з порушенням законодавства, а тому і оскаржувані рішення не відповідають вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючим органом не обґрунтовано підстав для їх винесення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 341) (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі також - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Зі змісту Квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку №     117, оскільки ним не зазначено у Квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації вказаних вище податкових накладних, оскільки фіскальним органом у Квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв.
Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і п.  13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Водночас, контролюючим органом взагалі не вказано у Квитанціях на які саме критерії ризиковості він посилався: визначені листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 чи листом від 05.11.2018 № 4065/99-99-07-05-04-18, які використовував на момент виникнення спірних правовідносин.
При цьому, п. 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Проте, на день розгляду даної адміністративної справи судом першої інстанції критерії ризиковості платників податків визначені листом від 05.11.2018 № 4065/99-99-07-05-04-18 існують виключно у вигляді зазначеного листа ДФС України, не затверджені нормативним актом ДФС України, який має бути погоджений в Міністерстві фінансів України, що суперечить вимогам п. 10 Порядку №117.
Колегія суддів зауважує, що відповідачами не надано доказів, які б підтверджували затвердження критеріїв ризиковості платників податків у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Отже, незважаючи на вимоги п. 10 Порядку № 117, ДФС України названим листом без дотримання регуляторних процедур затверджено критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій.
Колегією суддів, також, враховується, що у листі Державної регуляторної служби України від 19.04.2018 № 3890/0/20-18 зазначено, що факт запровадження непрозорого механізму затвердження вищевказаних критеріїв з урахуванням відсутності доступного для ознайомлення громадськості механізму прийняття зазначених проектів актів, у тому числі визначення періодичності затвердження таких критеріїв ДФС України, порушує один із принципів державної регуляторної політики, визначених   Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме: передбачуваність, тобто послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності.
Крім того, Верховним Судом 02.04.2019 у справі № 822/1878/18 було прийнято рішення щодо необґрунтованості блокування податкових накладних платника ПДВ на підставі критеріїв, затверджених листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18.
Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Слід також зазначити, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв від 05.11.2018 № 4065/99-99-07-05-04-18 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:
платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";
платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Також, пп. 1.6 п. 1 Критеріїв від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:
платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);
дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;
платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);
платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;
платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;
платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);
наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників. 
В даному випадку податковим органом порушено законодавство при прийнятті рішень про зупинення реєстрації податкових накладних, що є передумовою прийняття безпідставних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
В даному випадку судом апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом порушено законодавство при прийнятті рішень про зупинення реєстрації податкових накладних, що є передумовою прийняття безпідставних рішень про відмову в   їх реєстрації.
При цьому, пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
З аналізу змісту вказаних норм вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Отже, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в Квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію таких податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.
В той же час, згідно з п.п. 14, 15 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, що не заперечується сторонами, у спосіб, визначений Порядком № 117, позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних.
Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.
В Квитанціях відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.
Колегія суддів, також, вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.
Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що зважаючи на не зазначення контролюючим органом конкретного переліку копій документів, необхідних для прийняття ним рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН та на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Головне управління Державної податкової служби у м. Києві не мало правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №№ 1, 2, 3, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 30, 39, 40, 41, 42, 43, 47, 49, 50, 60 від 01 квітня 2019 року та №73 від 09 квітня 2019 року.
В той же час, варто зазначити, що оскаржувані рішення у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України - є індивідуальними актами.
Так, загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Приймаючи до уваги викладене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до абзацу 1 частини четвертої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За вказаних обставин, в контексті наведених норм, колегія суддів вважає, що для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття таких рішень, у даному випадку, не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Пунктом 20 Порядку № 1246 встановлено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» податкові накладні № 1 від 01 квітня 2019 року, № 2 від 01 квітня 2019 року, №3 від 01 квітня 2019 року, № 18 від 01 квітня 2019 року, № 19 від 01 квітня 2019 року, № 20 від 01 квітня 2019 року, № 21 від 01 квітня 2019 року, № 23 від 01 квітня 2019 року, № 24 від 01 квітня 2019 року, № 30 від 01 квітня 2019 року, № 39 від 01 квітня 2019 року, № 40 від 01 квітня 2019 року, № 41 від 01 квітня 2019 року, № 42 від 01 квітня 2019 року, № 43 від 01 квітня 2019 року, № 47 від 01 квітня 2019 року, № 49 від 01 квітня 2019 року, № 50 від 01 квітня 2019 року, № 60 від 01 квітня 2019 року, № 73 від 09 квітня 2019 року датами їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Щодо доводів апелянта про те, що ТОВ «ПРОМТЕХНОЛОГІЯ ГРУП» не надані первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), завірені БВ, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням даної норми, колегія суддів не може вважати прийнятними вказані доводи апелянта, адже зміст оскаржуваних рішень не дає підстав вважати, що саме дані обставини слугували підставами для прийняття спірних рішень, крім того, у Квитанціях не було визначено контролюючим органом щодо необхідності подання платником податків конкретних документів: щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), завірені БВ.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу контролюючого органу, що такі первинні документи були надані позивачем разом  з поясненнями до податкових накладних.
Колегія суддів при цьому зазначає, що в апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у місті Києві не вказує, в чому ж саме полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, неповне дослідження обставин справи чи невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт не вказав жодних доводів, які би могли спростувати висновки суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                              В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                         А.Б. Парінов

                                                                                                        О.О. Беспалов