ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" березня 2021 р.           Справа№ 910/8946/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 (повний текст складений 29.10.2020) 
у справі № 910/8946/20 (суддя Андреїшина І.О.)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське"     
до                    Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - 
                    Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна",
про                    стягнення 148.767,67 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 позов задоволено повністю: стягнуто з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське"  безпідставно набуті кошти у розмірі 148.767,67 грн, судовий збір у розмірі 2.235,00 та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11.756,50 грн.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що між сторонами відповідно до умов кредитного договору не було укладено додаткової угоди про збільшення процентної ставки, що не заперечується відповідачем, а тому доводи відповідача щодо законності збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку є безпідставними. 
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, АТ "КБ "Глобус" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, який у позові відмовити повністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.В., судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційну скаргу АТ "КБ "Глобус" залишено без руху. Надано АТ "КБ "Глобус" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, надання доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі (ПАТ "СК "Провідна").
28.12.2020 від АТ "КБ "Глобус" надійшла заява про усунення недоліків з доданими до неї доказами направлення копії апеляційної скарги третій особі ПАТ "СК "Провідна".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 поновлено Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" пропущений строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 у справі №910/8946/20; зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 у справі № 910/8946/20; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Постанову у справі прийнято 01.03.2021 після виходу судді Корсака В.А. з короткотермінової незапланованої відпустки, пов`язаної із сімейними обставинами.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що відповідно до п. 3.4.3 кредитного договору у разі ненадання позичальником документів, що підтверджують сплату страхового платежу за страхування предмету застави, що надана в забезпечення, в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком - процента ставка на залишок строкової заборгованості збільшується до 27% річних (з першого дня місяця, наступного за місяцем виявлення банком порушення, до закінчення строку кредитування).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як підтверджується матеріалами справи та встановлено місцевим судом, 12.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Заньківське" (далі - позивач) та Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" (далі - відповідач) був укладений кредитний договір № 52/ЮК-17МССБ, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у грошовій формі на умовах, визначених в п. 1.1 договору.
Забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором №52/ЮК-17МССБ від 12.06.2017 є договір застави транспортного засобу №52/ЮЗК-17МСБ від 12.06.2017, відповідно до якого у забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором заставодавець надає заставодержателю в заставу належний йому на праві власності автомобіль KIA SORENTO 2017 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 .
Згідно з умовами кредитного договору позичальник взяв на себе відповідальність протягом терміну дії кредитного зобов`язання здійснювати кредитування вищезазначеного автотранспортного засобу.
Відповідно до п. 3.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний в день укладення відповідного договору застави (іпотеки) забезпечити страхування на користь банку предмету застави в страховій компанії та від ризиків погоджених банком, а також на весь період кредитування.
Згідно з п. 3.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний забезпечити страхування предмету застави на весь період кредитування. Якщо строк дії кожного з укладених договорів страхування закінчиться раніше строку дії цього договору, позичальник зобов`язаний не пізніше, ніж за 5 робочих днів до моменту закінчення строку дії кожного з укладених договорів страхування забезпечити подальше страхування предмету застави на умовах, вказаних у цьому пункті договору.
Відповідно до п. 3.4.3 кредитного договору у разі ненадання позичальником документів, що підтверджують сплату страхового платежу за страхування предмету застави, що надана в забезпечення, в страховій компанії погодженій банком та від ризиків погоджених банком - процента ставка на залишок строкової заборгованості збільшується до 27% річних (з першого дня місяця, наступного за місяцем виявлення банком порушення, до закінчення строку кредитування ).
На виконання умов кредитного договору № 52/ЮК-17МССБ від 12.06.2017 між позивачем та Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" 12.06.2017 був укладений договір страхування строком дії до 11.06.2018.
14.06.2018 між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Провідна" був укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6161466/18 та в подальшому, після закінчення терміну дії даного договору, укладений новий договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6762828/1002/19 від 10.06.2019.
25.02.2020 у результаті викрадення автомобіля KIA SORENTO 2017 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 , настав страховий випадок.
Позивач у позовній заяві зазначає, що про даний факт було відразу повідомлено Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" та Приватному акціонерному товариству "Страхова Компанія "Провідна". Проти виплати страхового відшкодування страхова компанія не заперечувала  та готова була згідно взятих на себе зобов`язань здійснити відповідні виплати. 
На момент викрадення автомобіля, згідно з додатком №1 до кредитного договору, у позивача залишилось несплачених платежів на суму 101.060,00 грн.
Пунктом 3.1.13 договору застави № 52/ЮЗК-17МСБ від 12.06.2017 передбачено, що протягом 30 днів з дати втрати предмета застави заставодержатель повинен передати в заставу інше рівноцінне майно.
18.03.2020 відповідач надіслав позивачу вимогу № 1-865 про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором №52/ЮЗК-17МСБ від 12.06.2017, у якій відповідач зазначив, що загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 240.786,17 грн.
У відповідь на вказану вимогу позивач направив відповідь №1-24/03 від 24.03.2020, у якій останній просив надати розрахунки згідно з умовами договору кредитування та додатку №1 (графік розрахунків) та підтверджуючі документи щодо заборгованості.
Проте жодних розрахунків і підтверджуючих документів заборгованості позивач не отримав, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Заньківське" вирішило добровільно достроково сплатити всі платежі, передбачені додатком №1 до кредитного договору, з метою припинення правовідносин з Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус", що підтверджується платіжними дорученнями, зокрема: №6621 від 07.04.2020, №6622 від 07.04.2020, №6623 від 07.04.2020 та №6624 від 07.04.2020 на загальну суму 76.654,91 грн.
Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Провідна" надіслало на адресу позивача повідомлення про виплату № 17-05/2106 від 07.05.2020, у якому останнє зазначило, що попередня виплата за подією від 25.02.2020, у якій був викрадений автомобіль KIA SORENTO 2017 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 . за договором страхування №06/6762828/1002/19 від 12.06.2019 у сумі 220.630,77 грн буде здійснена на рахунки ТОВ "Заньківське" у ПАТ "КБ "ГЛОБУС" та АТ "ПроКредитБанк".
Виплата страхового відшкодування Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Провідна" була здійснена 08.05.2020 в розмірі 220.630,77 грн таким чином:
- на користь Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" було сплачено 149.000,00 грн,
- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" сплачено 71.630,77 грн.
17.06.2020 відповідач повернув позивачу 232,33 грн страхового відшкодування.
10.06.2020 позивач засобами зв`язку надіслав на адресу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" вимогу про повернення безпідставно набутого майна за вих. № 10/06-1.
У відповідь на вимогу позивача відповідач на адресу позивача направив лист за вих. № 1-1469 від 15.06.2020, у якому відповідач зазначив, що грошові кошти у розмірі 147.767,67 грн отриманні банком як страхове відшкодування та спрямовані на погашення заборгованості позичальника за кредитним договором.  Також відповідач у вказаному листі зазначив положення кредитного договору та Закону України "Про заставу", які дають право останньому здійснювати повне погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно набув грошові кошти у розмірі 148.767,67 грн та у добровільному порядку не повернув, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача кошти у сумі 148.767,67 грн як безпідставно набуті відповідно до ст. 1212 ЦК України.
Відповідно до приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що після закінчення терміну дії договору страхування позичальником здійснено моніторинг ринку страхових послуг, та в порушення кредитного договору № 52/ЮК-17МССБ укладено новий договір страхування в неакредитованій банком страховій компанії - ПАТ "СК "Провідна". 
Як стверджує відповідач, у період з 04.06.2018 (за п`ять робочих днів до моменту закінчення строку страхового покриття) по 04.07.2018 (дата звернення до позичальника) позивач не надав документів, які підтверджували б сплату чергового страхового платежу за договором страхування, тобто не забезпечив страхування предмету застави, у зв`язку із чим відповідач на підставі п. 3.4.3 кредитного договору застосував до позивача (позичальника) з 01.07.2018 річну процентну ставку у розмірі 27% річних.
Згідно ч. 2  ст. 345 Господарського кодексу України  кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1  ст. 1055 Цивільного кодексу України  кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно  з ст.ст.  651,  654 Цивільного кодексу України  зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін і вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором.
Згідно  з ст. 188 Господарського кодексу України    зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Так, пунктом 10.3 кредитного договору від № 52/ЮК-17МССБ від 12.06.2017 передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору вносяться у письмовій формі шляхом укладення додаткових договорів про внесення змін і доповнень.
Згідно з п. 5.2.5 вказаного договору банк може змінювати умови кредитування (в т. ч процентну ставку) в порядку, передбаченому п. 9.1 договору.
Відповідно до п. 9.1 договору у випадку зміни порядку виконання зобов`язань сторін за цим договором - за погодженням з позичальником та його поручителями (в т. ч. майновими поручителями, гарантами, тощо) вносяться зміни до цього договору та до договорів забезпечення протягом 10 календарних днів, з дати надіслання банком позичальнику відповідної пропозиції.
У випадку неукладення позичальником або його поручителями відповідних додаткових договорів до цього договору та до договорів забезпечення з банком протягом вказаного строку банк має право вимагати дострокового повного або часткового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором, протягом 20 календарних днів з дати надіслання банком пропозиції щодо внесення зазначених змін та доповнень (п. 9.1.1 договору).
Як встановлено апеляційним судом, відповідач не направив пропозиції щодо внесення змін до договору застави № 52/ЮК-17МССБ.
З урахуванням наведеного колегія суддів доходить до висновку, що  зміна умов договору (збільшення процентної ставки) за кредитним договором №52/ЮК-17МССБ від 12.06.2017 повинна здійснюватися шляхом укладення між сторонами додаткової угоди, а у разі неукладення позичальником відповідних додаткових договорів до цього договору протягом вказаного строку банк мав право вимагати дострокового повного (часткового) повернення кредиту або зупинити подальше кредитування.
Враховуючи те, що між сторонами відповідно до умов кредитного договору не було укладено додаткової угоди про збільшення процентної ставки, що не заперечується відповідачем, доводи відповідача щодо законності збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку та наявність у позивача заборгованості перед банком в розмірі 148.767,67 грн колегія суддів відхиляє, оскільки під час розгляду справи №910/68/19 господарський суд дійшов висновку, що зміна умов договору (збільшення процентної ставки) за кредитним договором №52/ЮК-17МССБ від 12.06.2017 повинна була здійснюватися шляхом укладення між сторонами додаткової угоди, а у разі неукладення позичальником відповідних додаткових договорів до цього договору протягом вказаного строку банк мав право вимагати дострокового повного (часткового) повернення кредиту або - зупинити подальше кредитування.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).
Отже, факти, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва,  яке набрало законної сили, у справі №910/68/19, не доказуються при розгляді даної справи.
Судом також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Заньківське" сплатило Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" усі платежі, передбачені додатком №1, що підтверджується платіжними дорученнями, зокрема, №6621 від 07.04.2020, №6622 від 07.04.2020, №6623 від 07.04.2020 та №6624 від 07.04.2020 на загальну суму 76.654, 91 грн.
Отже, заборгованість у позивача перед відповідачем за кредитним договором  №52/ЮК-17МССБ станом на день виплати Приватним акціонерним товариством "Страхова Компанія "Провідна" страхового відшкодування,  відсутня.
Позивач разом із позовною заявою надав вимогу №10-06-1 від 10.06.2020 з проханням про повернення грошових коштів у сумі 148.767, 67 грн. Вказана вимога вручена позивачем відповідачу нарочно, що підтверджується штемпелем банку про отримання та реєстрацію вхідної кореспонденції за вх. № 1-1406 від 10.06.2020.
Однак суду не надано доказів на підтвердження факту повернення відповідачем позивачеві грошових коштів у розмірі 148.767, 67 грн.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст.  193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку з чим суд на підставі встановлених під час розгляду справи обставин вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доказів повернення грошових коштів в розмірі 148.767,67 грн позивачу відповідач суду не надано.
Оскільки права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, то позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню.
Також позивач просив місцевий суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу  у сумі 12.770,00 грн.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ). 
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Згідно із матеріалами справи, 15 червня 2020 року між позивачем (клієнт) та приватним адвокатом Чуніхіним Олегом Миколайовичем був укладений договір про надання правничої (адвокатської) допомоги № 11/12/18, за умовами якого останній зобов`язується надати клієнту правничу допомогу щодо представлення інтересів замовника з приводу подачі позовної заяви до АТ "Комерційний банк "Глобус" щодо стягнення безпідставно набутих коштів, визнання договору припиненим та вчинення певних дій.
Згідно з актом приймання-передачі виконаних послуг з надання професійної правничої допомоги від 21.10.2020 сума послуг з надання правничої допомоги становить 12.770,00 грн. У розрахунку наведений детальний опис наданих послуг, згідно з яким участь у судових засіданнях господарського суду першої інстанції 3.040,50 грн (4 засідання першої інстанції, 1 перенесення за ініціативою суду, 1 засідання за клопотанням позивача).
Позивач здійснив оплату послуг адвоката у розмірі 12.770, 00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.10.2020 на суму 10.000,00 грн та видатковим касовим ордером від 22.10.2020 на суму 2.770,00 грн.
Дослідивши наданий представником позивача акт приймання-передачі виконаних послуг з надання професійної правничої допомоги від 21.10.2020, апеляційний суд встановив, що згідно із зазначеним розрахунком адвокат Чуніхін О.М. брав участь у 3 судових засіданнях, що загалом оцінено в 3.040,50 грн.
Однак у даній справі було проведено три судові засідання, з яких лише у двох адвокат Чуніхін О.М. брав участь (30.09.2020 та 21.10.2020).
З урахуванням вищевикладеного, загальна сума витрат на правову допомогу становить 11.756,50 грн (12.770,00 грн - 1.013,50 грн).
Відтак, дослідивши подані позивачем докази, місцевий суд дійшов вірного висновку, що правомірним та обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу є сума у розмірі 11.756,50 грн.
Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи місцевим судом покладається на відповідача. 

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що рішення місцевого прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржник не надав суду апеляційної інстанції.
У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції надав вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 у справі №910/8946/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 у справі №910/8946/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 у справі №910/8946/20.

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8946/20.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                В.А. Корсак