ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 140/2819/19
адміністративне провадження № К/9901/18415/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шевцової Н.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Мацедонської В.Е., 
розглянувши у порядку письмового провадження, як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 140/2819/19
за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Волинської області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020    року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого Пліша М.А., суддів Судової-Хомюк Н.М., Ільчишиної Н.В.,

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного архіву Волинської області в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:
1.1 визнати протиправними та скасувати накази відповідача від 29 липня 2019   року № 74-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження», від 31 липня 2019 року № 76-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 02 серпня 2019   року № 77-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 02   серпня 2019 року № 78-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 06 серпня 2019 року №79-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 07 серпня 2019 року №   81-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 08 серпня 2019 року № 82-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани» від 03 вересня 2019 року № 87-ОС «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби», від 03 вересня 2019 року № 88-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », 1.2 поновити позивача на посаді державної служби заступника директора Державного архіву Волинської області з 04 вересня 2019 року;
1.3 стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 вересня 2019   року по день поновлення на посаді.
2. На обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року вона була поновлена на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14   вересня 2018 року. 26 червня 2019 року позивач звернулася із заявою до Державного архіву Волинської області в якій просила повідомити її про видачу наказу про поновлення на посаді, введення посади заступника та можливості ознайомитися з вказаними документами. Вказану заяву Державний архів Волинської області отримав 01 липня 2019 року та листом від 05 липня 2019 року повідомив позивача, що рішення про поновлення її на посаді виконане, проте посада заступника директора у структуру та штатний розпис не вводилася. З моменту ухвалення Волинським окружним адміністративним судом рішення про поновлення позивача, Державний архів Волинської області розпочав процедуру звільнення позивача, фактично не поновивши її на роботі. Відносно позивача Державним архівом були відкриті дисциплінарні провадження за відсутність її на роботі 26-27 червня 2019 року, 01-05 липня 2019 року, 08-12 липня 2019 року, 15-16 липня 2019 року. 
2.1. 16 липня 2019 року позивач отримала 11 листів з вимогою надати пояснення щодо відсутності на роботі. 17 липня 2019 року позивач вийшла на роботу, але у зв`язку з погіршенням стану здоров`я з 17 липня 2019 року по 26 липня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Фактично не виконавши рішення суду про поновлення її на роботі, відповідач застосував до позивача дисциплінарні стягнення у вигляді одного зауваження та шести доган, а 03 вересня 2019 року звільнив позивача з займаної посади за відсутність її на роботі 09 липня 2019   року. 
2.2. Позивач заявляє, що 09 липня 2019 року вона навіть не була ознайомлена з наказом про поновлення її на посаді, не перебувала на посаді державної служби Державного архіву Волинської області та не було запису у її трудовій книжці. З наказом від 26 червня 2019 року № 47-ос "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " позивача ознайомили лише 29 липня 2019 року, однак фактично до роботи не допустили (позивачу не надавалися жодні розпорядження щодо роботи, посадова інструкція, не була забезпечена засобами для роботи та оргтехнікою, з якою раніше працювала). З врахуванням викладеного накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення з займаної посади просить визнати протиправними та їх скасувати.
3. Відповідач, проти задоволення позову заперечував зазначивши, що ОСОБА_1 знала про негайне виконання рішення щодо її поновлення, а отже мала б з`явитися на роботу 26 червня 2019 року. Чинним законодавством України не передбачено обов`язку роботодавця повідомляти працівника про його поновлення згідно рішення суду, оскільки строк для поновлення працівника встановлює суд. 17 липня 2019 року ОСОБА_1 з`явилася на роботу, її було ознайомлено з наказом про поновлення на роботі та запропоновано надати пояснення про відсутність її на роботі 09 липня 2019   року, про те від підпису на наказі позивач відмовилася. 
3.1. 18 липня 2019 року на адресу ОСОБА_1 направлено лист з інформацією про відкриття відносно неї дисциплінарних проваджень у зв`язку з відсутністю на роботі. Запропоновано надати пояснення щодо причин відсутності на роботі 26-27 червня 2019 року, 01-05 липня 2019 року, 08-12 липня 2019 року, 15-16 липня 2019 року. Однак будь-яких пояснень позивач не надала. За скоєні прогули на ОСОБА_1 були накладені дисциплінарні стягнення у вигляді зауваження та шести доган. 
3.2. Враховуючи, що до ОСОБА_1 уже були застосовані заходи дисциплінарного стягнення, а щодо відсутності на роботі 09 липня 2019 року, 05 серпня 2019 року та 30   серпня 2019 року позивач відмовилася надати пояснення, не вказала поважності причин відсутності на роботі, було прийняте рішення про звільнення її з посади. 

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 в період з 06 травня 1994 року по 13 вересня 2018 року працювала на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області.
5. Головою Волинської ОДА видано розпорядження від 10 жовтня 2016 року №   460 "Про внесення змін до Положення про Державний архів Волинської області", а в подальшому - розпорядження від 27 жовтня 2016 року № 486 "Про затвердження Положення про Державний архів Волинської області". Вказаним Положеннями було ліквідовано посаду заступника директора Державного архіву Волинської області.
6. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018   року у справі № 876/11091/17 зазначені розпорядження голови Волинської ОДА визнано протиправними та скасовано, позивача поновлено на посаді заступника директора Державного архіву у Волинської області.
7. Наказом директора Державного архіву Волинської області від 22 травня 2018   року №17-ОС "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018   року у справі №876/11091/17 позивача поновлено на посаді заступника директора архіву з 19   січня 2017 року 
8. Наказом директора Державного архіву Волинської області від 22 травня 2018   року № 18-ОС "Про попередження про наступне звільнення заступника директора ОСОБА_1 " позивача попереджено про наступне можливе звільнення після закінчення двомісячного терміну з дня попередження.
9. В подальшому, ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення після закінчення двомісячного терміну з дня попередження у зв`язку з відсутністю посади заступника директора згідно з структурою та штатним розписом, затвердженим наказом директора Державного архіву Волинської області від 05 лютого 2018 року № 6-ОС.
10. Наказом директора від 28 серпня 2018 №33-ОС "Про затвердження структури Держархіву області" виведено зі складу відділу організації і координації посаду головного спеціаліста, уведено посаду головного спеціаліста з питань персоналу, відділ; затверджено нову структуру Державного архіву Волинської області.
11. Наказом директора Державного архіву у Волинській області від 14 вересня 2018   року №4-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ", позивача звільнено з посади заступника директора з 13 вересня 2018. Правовою підставою для видачі даного наказу зазначено приписи статті 43, 83, 87 Закону України "Про державну службу" та статті 36, 40, 44 Кодексу законів про працю.   
12. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019   року було визнано протиправним розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 14 лютого 2018 року за № 100 "Про затвердження у новій редакції Положення про Державний архів Волинської області". Визнано протиправним та скасовано наказ директора Державного архіву Волинської області від 14 вересня 2018 року за №45-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14 вересня 2018 року.
13. 26 червня 2019 року наказом №47-ОС Державним архівом Волинської області поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14 вересня 2018 року.
14. 26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача з питання про поновлення на посаді, яку відповідач отримав 01 липня 2019 року. Листом Державного архіву Волинської області від 05 липня 2019 № 13/01-24 надано позивачу відповідь про те, що рішення про поновлення її на посаді виконане. Зазначену відповідь позивач отримала 08 липня 2019 року.
15. 01 липня 2019 року наказом №51-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 26 та 27 червня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №1.
16. 02 липня 2019 року наказом №52-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 01 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу № 2.
17. 03 липня 2019 року наказом №53-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 02 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №3.
18. 04 липня 2019 року наказом №54-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 03 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №4.
19. 05 липня 2019 року наказом №55-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 04 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №5.
20. 08 липня 2019 року наказом №56-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 05 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №6.
21. 09 липня 2019 року наказом №57-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 08 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу №7.
22. 10 липня 2019 року наказом №58-ОС "Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 " було відкрито дисциплінарне провадження за фактом відсутності позивача на роботі 09 липня 2019 року, заведено дисциплінарну справу № 8.
23. На підставі зазначених дисциплінарних проваджень ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності: у вигляді зауваження - наказом від 29 липня 2019 року №74-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження";
23.1 оголошено догани - наказами від 31 липня 2019 року №76-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани", від 02 серпня 2019 року №77-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани", від 02 серпня 2019 року №78-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани", від 06 серпня 2019 року №79-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани", від 07 серпня 2019 року № 81-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани", від 08 серпня 2019 року № 82-ОС "Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани"; 
23.2 звільнено із займаної посади - наказами від 03 вересня 2019 року № 87-ОС "Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби", від 03 вересня 2019 року № 88-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ".

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення.

24. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено:
24.1 визнано протиправними та скасовано накази: від 29 липня 2019 року № 74-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження», від 31 липня 2019 року № 76-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 02 серпня 2019 року № 77-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від   02   серпня 2019 року № 78-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 06 серпня 2019 року № 79-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 07 серпня 2019 року №   81-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 08 серпня 2019 року № 82-ОС «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани», від 03 вересня 2019 року № 87-ОС «Про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби», від 03 вересня 2019 року № 88-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 ».
24.2 поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 03 вересня 2019 року та стягнуто з Державного архіву Волинської області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 вересня 2019 року у сумі 37272,69 грн.
24.3 рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць у сумі 11832 грн 60   коп допущено до негайного виконання.
25. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача було незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки дисциплінарних проступків через те, що позивач не була повідомлена відповідачем про поновлення її на посаді, не була допущена до роботи та не була забезпечена робочим місцем.
26. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020   року, скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від   03   грудня 2019 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
27. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції взагалі не надано оцінки обставині щодо негайного виконання рішення. Так, суд апеляційної інстанції зауважив, що враховуючи вимоги частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», частини сьомої статті 235 Кодексу законів про працю України і рішення суду, яким поновлено трудові права ОСОБА_1 , у позивачки виник обов`язок прибути на роботу, і жодними нормами закону не встановлено її право не з`являтись на роботу, а здійснювати переписку з роботодавцем з приводу виконання рішення суду. Не виконання ж негайно рішення суду відповідачем породжувало би право позивачки на звернення такого до примусового виконання та, відповідно, право на оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника у відповідності до положень статті 236 Кодексу законів про працю України.
27.1. Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення позову про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів не має, оскільки позивача було підставно, з дотримання процедури притягнуто до дисциплінарної відповідальності через те, що в діях позивача наявний склад дисциплінарних проступків (відсутність позивачки на роботі без поважних причин).

IV. Касаційне оскарження   

28. Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції позивач подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 27 липня 2020 року.
29. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
30. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що її не було повідомлено про поновлення на посаді на виконання рішення суду та притягнуто до дисциплінарної відповідальності за прогули, в ті дні, коли позивач ще не була ознайомлена із наказом про поновлення на посаді, а отже, на думку позивача, відповідач без належного виконання рішення суду про поновлення на посаді звільненого працівника, протиправно порушував проти неї дисциплінарні провадження про відсутність без поважних причин на робочому місці.
31. 05 серпня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: судді-доповідача Яковенка М.М. суддів Дашутіна І.В., Шишова О.О., відкрито касаційне провадження. Витребувано справу № 140/2819/19 з Волинського окружного адміністративного суду.
32. 14 серпня 2020 року справа № 140/2819/19 надійшла до Верховного Суду.
33. 25 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача на касаційну скаргу позивача, в якому відповідач спростовуючи доводи касаційної скарги просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
34. 02 жовтня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від   02   жовтня 2020 року № 18860/78-20 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
35. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючого суддю - Шевцову Н.В., суддів - Данилевич Н.А., Мацедонську В.Е.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

36. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
37. Згідно з частинами першою, другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
37.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
38. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
39.   Приписами статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
40. Порядок проходження державної служби, обов`язки та вимоги до держслужбовців, порядок та наслідки застосування до них дисциплінарних стягнень визначені Законом України "Про державну службу" від 01 грудня 2015 року №889-VIII (у редакції чинною на момент спірних правовідносин, далі - Закон №889-VIII).
41. Відповідно до пункту 7 частини першої та частини другої статті 1 Закону №889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, в т.ч. щодо реалізації повноважень державного органу, визначених законодавством. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному: органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
42. Згідно з пунктом 10 статті 2 Закону № 889-VIII, службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.
43. Пунктами 2, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки, забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань функцій державних органів, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки, виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
44. Частиною першою статті 64 Закону № 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
45. Відповідно до частини першої статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
46. Згідно з пунктом 12 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII, дисциплінарними проступками є, зокрема, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
47. Частиною першою статті 69 Закону № 889-VIII встановлено, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
48. З метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа (частина перша статті 73 Закону № 889-VIII).
49. Згідно з частиною третьою статті 73 Закону № 889-VIII, результатом розгляду дисциплінарної справи є подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
50. Відповідно до частин першої та другої статті 77 Закону № 889-VIII, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання подання дисциплінарної комісії у державному органі.
50.1. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
51. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
52. Відповідно до статті 5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, у тому числі, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
53. Згідно зі статтею 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
53.1. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
53.2. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

VI. Позиція Верховного Суду

54. Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
55.   Аналіз вищенаведених норм Закону № 889-VIII дозволяє зробити висновок, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №   889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
56.   При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).
57. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року було визнано протиправним розпорядження голови Волинської обласної державної адміністрації від 14 лютого 2018 року за № 100 "Про затвердження у новій редакції Положення про Державний архів Волинської області". Визнано протиправним та скасовано наказ директора Державного архіву Волинської області від 14 вересня 2018 року за №45-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14 вересня 2018 року.
58.   Також судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 червня 2019 року на виконання норм статті 235 КЗпП України та рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, наказом № 47-ОС Державним архівом Волинської області поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14 вересня 2018 року.
59. Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та видання оскаржуваних наказів слугував висновок відповідача щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, а саме: вчинення прогулів (відсутності на службі, після поновлення на посаді, без поважних причин) 26-27 червня 2019 року, 01-05 липня 2019 року та 08-09 липня 2019 року.
60. Верховний Суд зауважує, що частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
61. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).
62. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
63. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.
64. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.
65. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
66. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від   06   грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 26 лютого 2020 року у справі №   702/725/17 та від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 і Верховний Суд у цій справі не вбачає підстав відступати від них.
67.   Верховний Суд також звертає увагу на тому, що нормами статті 235 КЗпП України передбачений обов`язок лише роботодавця щодо негайного виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.
68. Проте, норми статті 235 КЗпП України не визначають обов`язку працівника щодо негайного пред`явлення до виконання рішення суду про поновлення його на посаді.
69. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до відповідача з питання про поновлення на посаді, яку відповідач отримав 01 липня 2019 року. Листом Державного архіву Волинської області від 05 липня 2019 № 13/01-24 надано позивачу відповідь про те, що рішення про поновлення її на посаді виконане. Зазначену відповідь позивач отримала 08   липня 2019 року.
70. В той же час із наказом про поновлення на посаді ОСОБА_1 ознайомлена 29   липня 2019 року (з 17 липня 2019 року по 26 липня 2019 року позивач перебувала у стані тимчасової непрацездатності).
71. Отже, позивача фактично було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, а саме: вчинення прогулів (відсутності на службі, після поновлення на посаді, без поважних причин) 26-27 червня 2019   року, 01-05 липня 2019 року та 08-09 липня 2019 року. Тобто за період до ознайомлення позивача із наказом Державного архіву Волинської області від 26 червня 2019 року №47-ОС про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора Державного архіву Волинської області з 14 вересня 2018 року.
72. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувані накази Державного архіву Волинської області від 29 липня 2019 року № 74-ОС, від 31 липня 2019 року № 76-ОС, від 02 серпня 2019 року № 77-ОС, від 02 серпня 2019 року № 78-ОС, від 06 серпня 2019 року № 79-ОС, від 07 серпня 2019 року № 81-ОС, від 08   серпня 2019 року № 82-ОС, від 03 вересня 2019 року № 87-ОС, від 03 вересня 2019   року № 88-ОС прийнятті не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
73. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції на зазначені положення законодавства та їх тлумачення уваги не звернув та помилково дійшов висновку, що у позивачки виник обов`язок прибути на роботу, та що жодними нормами закону не встановлено її право не з`являтись на роботу та здійснювати переписку з роботодавцем з приводу виконання рішення суду. 
74. Відповідно до частини першої статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
75.   Таким чином, Верховний Суд уважає за необхідне скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, а касаційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :   

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.   Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020   року скасувати та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 140/2819/19.

Постанова набирає законної   сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.В.   Шевцова

Судді:                                                                                          Н.А. Данилевич 

                                                                                          В.Е. Мацедонська