УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року
м. Київ
справа № 757/41255/19-к
провадження № 51-6252ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.
Суть питання
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, погоджене прокурором, та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління майно, детальні ознаки яких наведено в ухвалі, а саме 5 транспортних засобів різних марок.
Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді сторона захисту звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Київський апеляційний суд ухвалою від 16 вересня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника на зазначену ухвалу слідчого судді з мотивів того, що відповідно до ст. 309 цього Кодексу згадане судове рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Крім того, у касаційній скарзі захисник заявив клопотання про поновлення йому строку на звернення до Верховного Суду, який обґрунтував тим, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду від 16 вересня 2020 року, він отримав лише 29 вересня 2020 року. У зв`язку із чим, вважає, що строк на касаційне оскарження ним був пропущений з поважних причин, а тому просить поновити цей строк.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_5 було ухвалено 16 вересня 2020 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 17 грудня 2020 року.
Однак захисник подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції 21 грудня 2020 року (згідно штемпелю на конверті), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. 
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
У поданому клопотанні ОСОБА_4 не підтвердив належними та допустимими доказами свої посилання на те, що він отримав оскаржувану ухвалу апеляційного суду саме 29 вересня 2020 року. Однак, навіть якщо допустити таке твердження як належне, то отримання ним ухвали апеляційного суду від 16 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_5 – 29 вересня 2020 року, не позбавляло його, як захисника, можливості вчасно звернутися до Верховного Суду для реалізації права на касаційне оскарження в межах визначеного процесуального строку. Отже, наведені захисником у клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати обґрунтованими.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про поновлення йому строку на касаційне оскарження ухвали судді Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року.
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3